Справа № 308/285/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 03.01.2025 року внесені до ЄРДР за №0000004, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного прокурором клопотання, та доданих матеріалів вбачається, що 02.01.2025 року надійшло повідомлення від оперативного працівника Ужгородського РУП, про те, що за адресою м. Ужгород, по вул. Тельмана, 10/3, під час перевірки у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено кристалічну речовину білого кольору.

03.01.2025 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 з визначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході огляду місця події від 02.01.2025 року, надійшло повідомлення від оперативного працівника Ужгородського РУП, про те, що за адресою м. Ужгород, по вул. Тельмана, 10/3, під час перевірки у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору, яку упаковано до спеціального пакету НПУ PSP 1470158 та мобільний телефон марки «Redmi», який упаковано до спеціального пакету НПУ CRI 1128294.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені під час огляду місця події речі, а саме: згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору, яку упаковано до спеціального пакету НПУ PSP 1470158 та мобільний телефон марки «Redmi», який упаковано до спеціального пакету НПУ CRI 1128294 відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та містять на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що вище вказані речі, предмети та речовини являюся речовими доказами по даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність накласти арешт, без можливості відчуження, на дані речі, предмети та речовини, оскільки незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому прокурор просить накласти арешт на вищевказані предмети та речовини.

Прокурор ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд внесеного ним клопотання у його відсутності. Просив клопотання задоволити в повному обсязі.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наданий слідчим рапорт.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України неявка слідчого та володільця майна в судове засідання не перешкоджає розгляду внесеного клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує внесене клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши внесене прокурором клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, сектором дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 03.01.2025 року.

Встановлено, що в рамках даного кримінального провадження, в ході огляду місця події від 02.01.2025 року, за адресою м. Ужгород, по вул. Українська,91, під час перевірки у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору, яку упаковано до спеціального пакету НПУ PSP 1470158 та мобільний телефон марки «Redmi», який упаковано до спеціального пакету НПУ CRI 1128294.

13.11.2024 року постановою дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 , вилучені речовини та мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Прокурором доведено, що вилучені під час проведення огляду місця події вказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №0000004, оскільки такі містять на собі сліди вчиненого злочину та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та такі можуть бути використані органом досудового розслідування для доказування обставин даного кримінального правопорушення.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вказаних у клопотанні предметів та речовин, як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту вищезазначеного майна, а тому клопотання слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,309,395КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задоволити.

Накласти арешт на речі, які було вилучено 02.01.2025 року, за адресою: м. Ужгород, вул. Українська, 91 під час перевірки громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору, яку упаковано до спеціального пакету НПУ PSP 1470158;

- мобільний телефон марки «Redmi», який упаковано до спеціального пакету НПУ CRI 1128294.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1