УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 Справа №607/531/25 Провадження №1-кп/607/830/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області колегією

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_5 ,

з боку захисту захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; обвинувачених: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (беруть участь дистанційно), ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

під час підготовчого судового засідання в залі суду у м. Тернополі у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2024 за №0000106 щодо:

ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України;

ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України;

ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України;

ОСОБА_16 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_18 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_17 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

у провадженні колегії суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000106 від 04.03.2024 щодо обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17

04.04.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , без визначення розміру застави, терміном на 60 днів, яке вмотивоване тим, що продовжують існувати ризики того, що останній може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, аргументуючи тим, що ризики зменшилися, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, а тому вважає, що є підстави для зміни останньому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю або визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_12 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Також 04.04.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 , без визначення розміру застави, терміном на 60 днів, яке обґрунтоване тим, що продовжують існувати ризики того, що останній може: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідка чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_11 заперечила проти клопотання прокурора, оскільки вважає, що ризики жодними доказами необґрунтовані, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, а тому просить змінити останньому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або визначити заставу у мінімальному розмірі.

Обвинувачений ОСОБА_15 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Окрім того, 04.04.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 , терміном на 60 днів, яке аргументоване тим, що продовжують існувати ризики того, що останній може: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідка чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заперечила проти клопотання прокурора, мотивуючи тим, що ризики зменшилися, а раніше визначений розмір застави є непомірним для сім`ї, оскільки мати обвинуваченого хворіє. Відтак у випадку продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить зменшити розмір застави на мінімальний, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_14 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Також 04.04.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , без визначення розміру застави, терміном на 60 днів, яке вмотивоване тим, що продовжують існувати ризики того, що останній може: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідка чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заперечив проти виняткового запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні прокурора, оскільки ризики зменшилися, є формальними та жодними доказами не підтверджені. Окрім того, обвинувачений має малолітню дитину та постійне місце проживання. Відтак просить змінити останньому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або зменшити раніше визначений розмір застави, який є непомірним для обвинуваченого у зв`язку із матеріальним становищем.

Обвинувачений ОСОБА_13 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Колегія суддів, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, вивчивши у нарадчій кімнаті матеріали кримінального провадження в тій частині, що стосується порушених питань, приходить до такого:

відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 199 КПК України (гл. 18 розділу ІІ цього Кодексу) клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк дії якого неодноразово було продовжено ухвалами слідчих суддів та суду, зокрема востаннє 10.02.2025 до 23:59 10.04.2025.

Проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, міри покарання (за найсуворіше із яких позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна), яка може бути призначена обвинуваченому у разі доведення його винуватості, усвідомлення ним цієї обставини, а також характеризуючих даних на особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним для забезпечення судового розгляду, який на даний час не розпочався.

Крім того, колегія суддів, розглянувши питання про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому ОСОБА_12 та оцінивши доводи кожної сторони, прийшла до висновку, що прокурором доведено, що при застосуванні до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, про який просить сторона захисту, не можна буде запобігти ризикам, визначеним п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та дотримання ним належної процесуальної поведінки.

Частина 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли суд має право не визначати розмір застави, зокрема щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Тому колегія суддів вважає за необхідне при продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 , без визначення застави, слід задовольнити, а клопотання захисника про зміну останньому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або визначення розміру застави задоволенню не підлягає.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 ОСОБА_15 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк дії якого неодноразово було продовжено ухвалами слідчих суддів та суду, зокрема востаннє 10.02.2025 до 23:59 10.04.2025.

Так, при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 колегією суддів враховані: ризики, що не зменшилися та продовжують існувати, а саме останній може: переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки санкцією ч. 3 ст. 307 КК України передбачено найбільш суворий вид покарання виключно позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна; незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, які не були допитані безпосередньо в судовому засіданні, оскільки стадія судового розгляду ще не розпочата; вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні злочинів з корисливих мотивів, у складі організованої групи за попередньою змовою, а також як вбачається із клопотання прокурора, відділом поліції №2 (м. Волочиськ) Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області у кримінальному провадженні №0000208 від 24.05.2024 про обвинувачення ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КПК України, скеровано обвинувальний акт до Волочиського районного суду Хмельницької області.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено та стороною захисту такі не доведено.

Колегія суддів також бере до уваги те, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_15 , є тяжкими та особливо тяжкими у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому з огляду на п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України відсутні підстави для визначення розміру застави обвинуваченому.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, існують всі підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 , без визначення застави, а у клопотанні захисника про зміну останньому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або визначення застави у мінімальному розмірі слід відмовити.

Також ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 ОСОБА_14 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який ухвалою слідчого судді від 19.09.2024 змінено на тримання під вартою із визначенням розміру застави, та строк дії якого неодноразово було продовжено ухвалами слідчих суддів та суду, зокрема востаннє 10.02.2025 до 23:59 10.04.2025.

Вирішуючи клопотання прокурора, колегія суддів вважає його підставним та обґрунтованим з огляду на таке.

Висунення ОСОБА_14 обвинувачення у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України, фактичні обставини, за яких йому інкримінується вчинення цих правопорушень, та наслідки їх вчинення, міра покарання, яка загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, характер висунутого обвинувачення та особа обвинуваченого у сукупності свідчать про продовження існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 , не пов`язаного із триманням під вартою, є недостатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та дотримання ним належної процесуальної поведінки, а тому продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і на даній стадії судового провадження такий запобіжний захід здатний забезпечити запобігання зазначених ризиків, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Також вирішуючи клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави, визначеної обвинуваченому ОСОБА_14 , слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на наведену норму Закону, а також керуючись практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, суд вважає, що розмір застави, визначений ОСОБА_14 , який обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, було встановлено у межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України. Такий розмір застави на даний час є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права обвинуваченого.

Відтак зважаючи на встановлені ризики та обставини кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання про відсутність на даному етапі судового провадження правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 ОСОБА_13 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який ухвалою слідчого судді від 02.12.2024 змінено на тримання під вартою із визначенням розміру застави, та строк дії якого неодноразово було продовжено ухвалами слідчих суддів та суду, зокрема востаннє 10.02.2025 до 23:59 10.04.2025.

Надаючи оцінку викладеним стороною обвинувачення у клопотанні обставинам щодо продовження застосування строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , колегія суддів вважає, що прокурором доведено, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, а також продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні ряду епізодів особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів у складі організованої групи, до затримання офіційно не працював та не мав стабільного джерела доходу, усвідомлює тяжкість інкримінованих йому правопорушень та можливість засудження до тривалого терміну позбавлення волі.

При цьому, на даний час судове провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, а тому не визначено обсяг та порядок дослідження доказів, не допитано свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, показання яких мають суттєве значення для доведення обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

Колегія суддів також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема обвинувачений, згідно доводів захисту, має малолітню дитину та постійне місце проживання. Однак з огляду на наведені вище фактичні дані, ці обставини не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики до малоймовірності чи до їх виключення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент постановлення попередньої ухвали суду щодо аналогічного питання, суду не надано, а тому підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було та стороною захисту такі не доведено.

Крім того, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміри застави обвинуваченому ОСОБА_13 , як цього просить сторона захисту, оскільки захисником не обґрунтовано, які обставини, що враховувалися слідчим суддею під час визначення розміру застави, змінились та можуть бути підставою для її зменшення. Водночас при визначенні розміру застави колегія суддів не обмежується лише відомостями про майновий стан обвинуваченого, а перевіряє сукупність обставин, передбачених кримінальним процесуальним законом. У даному випадку колегія суддів вважає, що застава у меншому розмірі не забезпечить запобігання встановленим ризикам і виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_13 процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, колегія суддів на даній стадії судового провадження вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , а у клопотанні захисника про зміну останньому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або зменшення розміру застави слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 315, 392, 393 КПК України,

постановив:

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , без визначення застави, задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або визначення розміру застави відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 05.06.2025.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 , без визначення застави, задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або визначення застави у мінімальному розмірі відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 05.06.2025.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зменшення розміру застави відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 05.06.2025.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або зменшення розміру застави відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 05.06.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали в частині запобіжних заходів до 05.06.2025 включно.

Копію ухвали надати/надіслати обвинуваченим та начальнику ДУ «Чортківська УВП (№26)».

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції та не зупиняє виконання такої ухвали, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3