Справа № 465/9784/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1264/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 -

адвоката ОСОБА_7 , -

встановила:

на розгляді Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001005 23 жовтня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , строком на 60 днів, до 14 лютого 2025 року включно, із визначенням застави в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., та покладено передбачені ст. 194 КПК України обов`язки.

Відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну раніше застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, не пов`язаний із обмеженням волі та свободи пересування, і про зменшення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що ухвала суду є незаконною.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, а відтак, немає підстав вважати, що він продовжуватиме протиправну діяльність.

Акцентує, що обвинувачений раніше несудимий, має проблеми із здоров`ям, постійне місце проживання і реєстрації, міцні соціальні зв`язки і троє дітей, працевлаштований та позитивно характеризується за місцем роботи.

Просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2024 року та ухвалити нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, визначивши мінімальний розмір застави.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора, з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні не зменшились.

Отже, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 з врахуванням тяжкості інкримінованого йому за ч.2 ст. 286-1 КК України кримінального правопорушення та мотивів прокурора, оскільки є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу і свідків у цьому кримінальному провадженні, а відтак, недостатнім є застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, про що вірно зазначено в ухвалі суду першої інстанції.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає доведеною актуальність заявлених прокурором ризиків.

Що стосується доводів апеляційної скарги сторони захисту про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , то таке, на думку колегії суддів, в даному випадку не може бути підставою для зміни обраного запобіжного заходу, з огляду на відсутність медичних відомостей про неможливість перебування останнього під вартою.

Покликання апелянта про наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків та утриманців, також, на переконання колегії суддів, не є визначальними обставинами, які давали б можливість змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, оскільки такий, не гарантуватиме запобігання встановленим ризикам.

Крім цього, колегія суддів вважає, що місцевий суд, прийнявши обґрунтоване рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином оцінив і наявність обставин для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та відповідність її розміру, меті застосування запобіжного заходу, що не ставить під сумнів його дієвість.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у даному конкретному випадку, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, а отже, ухвала місцевого суду є законною і колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 із визначенням розміру застави - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4