У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали кримінального провадження №308/11085/22, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 22.07.2022 та №0000014 від 25.02.2022 про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувають матеріали кримінального провадження №308/11085/22, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 22.07.2022 та №0000014 від 25.02.2022 про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України.

В матеріалах справи міститься клопотання адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_12 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2022 року в рамках даного кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2022 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: вилучений в ході проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «Nomi» IP, мобільний телефон марки «Хіаmі», мобільний телефон марки «Lenovo» та ноутбук марки «Lenovo» 6570, серійний номер НОМЕР_1 та зарядний пристрій до нього.

Зауважує, що ноутбук марки «Lenovo» 6570 серійний номер СВ11053114 та зарядний пристрій до проведення обшуку належав сину обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою, де проводився обшук, що стверджується поясненням власника домоволодіння ОСОБА_13 в протоколі обшуку від 21 березня 2022 року.

Вказує, що вилучений ноутбук не має жодного значення для кримінального провадження та необхідний власнику для навчання та використання в роботі.

У зв`язку з наведеним, на заявник просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2022 року на ноутбук марки «Lenovo» 6570, серійний номер СВ11053114 та зарядний пристрій до нього, який належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернувши такий останньому.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання та просили його задоволити.

Інші учасники судового розгляду не заперечили проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувають матеріали кримінального провадження №308/11085/22, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 22.07.2022 та №0000014 від 25.02.2022 про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України.

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000014 від 25.02.2022 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2022 накладено арешт на майно, що вилучено 21.03.2022 під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає громадянин України ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон марки «Nomi» IP 68H20; мобільний телефон марки «Xiaomi» MP61; мобільний телефон марки «Lenovo» A 859; ноутбук марки «Lenovo» G570 s/n CB11053184 та зарядний пристрій до нього.

Звертаючись до суду з даним клопотанням заявник зазначає, що вилучений ноутбук «Lenovo» G570 s/n CB11053184 та зарядний пристрій до нього, належать сину обвинуваченого ОСОБА_7 , та такий необхідний йому для навчання та використання в роботі.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема, статтею 1 визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

За нормою пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приймаючи до уваги те, що власником вищевказаного ноутбука та зарядного пристрою до нього є третя особа ОСОБА_12 , такий необхідний останньому для роботи та навчання, а також зважаючи на те, що суду не надано додаткових доказів на підтвердження необхідності існування накладеного арешту, колегія суддів приходить до висновку, що відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження та накладений арешт підлягає скасуванню в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що скасування арешту майна у вказаному кримінальному провадженні не є вирішенням долі речових доказів, доля яких вирішується судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, заявлене клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 167, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_12 задовольнити.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2022 року по справі №308/3792/22, скасувати в частині накладення такого на ноутбук марки «Lenovo» G570 s/n CB11053184 та зарядний пристрій до нього, повернувши такі на відповідальне зберігання ОСОБА_12 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3