Справа № 489/707/25
Провадження № 1-кс/489/147/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

04 лютого 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні №0000127 від 02.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у його вчиненні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (центр для безпритульних), раніше неодноразово судимого, останній раз: 09.10.2017 Йошкар-Олинським міським судом рф, приведеним у відповідність із законодавством України ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03.07.2018, за ч. 1 ст. 15 та ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 21.10.2020 за ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області умовно-достроково на 2 місяці 30 днів,

з участю прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом замаху на таємне викрадення ОСОБА_3 02.02.2025 товару з супермаркету «Велмарт» ТОВ «Фудком» по вул. просп. Миру, 1/1, м. Миколаєва на загальну суму 8129,04 грн.

04.02.2025 до слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши можливим застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, при цьому підозрюваний підтвердив факт вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється в тому, що 02.02.2025 близько 13:12 год., перебуваючи в супермаркеті «Велмарт» ТОВ «Фудком» по вул. просп. Миру, 1/1, м. Миколаєва, здійснив замах на таємне викрадення товару на загальну суму 8129,04 грн.

02.02.2025 о 14:57 год. ОСОБА_3 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України, та 03.02.2025 повідомлений про підозру у його вчиненні, обґрунтованість якої підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі заявою про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами огляду місця події, допиту свідків, огляду предмету та особистими показаннями ОСОБА_3 , наданими під час розгляду клопотання. При цьому, обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність існування передбачених статтею 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності та вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання за його вчинення, офіційно не працює та не має стабільного джерела доходу, а також міцних соціальних зв`язків. Крім того, підозрюваний раніше неодноразово судимий та відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не сприяло його виправленню та наразі він обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину.

Також, на розгляді суду на даний час перебуває інше кримінальне провадження щодо підозрюваного за вчинення аналогічного корисливого тяжкого злочину.

Прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам, враховуючи особу підозрюваного, який, маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення умисних злочинів, а також будучи притягнутим до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні за вчинення корисливого тяжкого злочину, підозрюється у повторному вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину.

Також сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою.

При цьому, неспроможними є доводи сторони захисту про можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, який не працює, не має стабільного джерела доходу, раніше судимий та притягується до кримінальної відповідальності, слідчий суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не може запобігти існуючим ризикам.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

При цьому, відповідно до положень ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір якої відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи встановлені при розгляді клопотання обставини вчинення кримінального правопорушення та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, на переконання слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000127 від 02.02.2025 за ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, на шістдесят днів з моменту фактичного затримання з 02.02.2025 до 02.04.2025 включно.

Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області ОСОБА_3 необхідно негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення вказаного розміру застави покласти на підозрюваного передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі міста Миколаєва;

- у разі наявності документів, що дають право виїзду за кордон, здати їх на зберігання до органу досудового розслідування.

У разі порушення підозрюваним вказаних обов`язків, а також його процесуального обов`язку з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або неповідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у дохід держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 02.04.2025 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1