Справа №712/1480/25
Провадження №1-кп/712/541/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000364 від 23.09.2024, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.355, ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст.355, ч.1 ст.309, ч.3 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.355, ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст.355, ч.1 ст.309, ч.3 ст.357 КК України.

Прокурором до суду подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів, без визначення застави. Також, прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби обвинуваченому ОСОБА_8 . Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому з метою запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, враховуючи тяжкість покарання, прокурор просив задовольнити клопотання та продовжити запобіжні заходи. Обгрунтовуючи необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , прокурор вказав, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст.189 та ч.3 ст.289 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, тому враховуючи тяжкість покарання, існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду. Також, ОСОБА_7 має реальну можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України. З посиланням на п.1 ч.4 ст.183 КПК України, прокурор просив не визначати розмір застави, так як злочин вчинено ОСОБА_7 із погрозою застосування насильства.

Представник потерпілого заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказавши на достатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Потерпілий не має жодних претензій до ОСОБА_7 , та ніяких погроз з боку знайомих ОСОБА_7 і третіх осіб він не отримував. Оскільки ОСОБА_7 є батьком двох малолітніх дітей, в ОСОБА_9 також троє дітей, представник потерпілого просив суд обрати ОСОБА_7 більш м`яку міру запобіжного заходу, надавши можливість йому перебувати вдома зі своїми дітьми.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 зазначив, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є необґрунтованим, до нього не додано доказів на підтвердження ризиків, що є підставою для продовження запобіжного заходу; наведені прокурором ризики ґрунтуються на припущеннях. Досудове розслідування у кримінальному провадженні вже завершено, всі необхідні слідчі дії проведені. Захисник просив врахувати позитивні характеристики обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей 2019 та 2021 року народження, має постійне місце проживання, де до арешту проживав з дружиною та дітьми; активно допомагав Збройним Силам України, за що має відповідну порядку; також, ОСОБА_7 хворіє на цукровий діабет та періодично проходить лікування, яке відсутнє в умовах Черкаського слідчого ізолятора, тому подальше його утримання створює загрозу для його життя та здоров`я. Крім цього, захисники звернули увагу, що ОСОБА_7 вже було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Останній під домашнім арештом перебував 13 днів і за цей час добросовісно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, з відома та дозволу слідчого відвідував лікарню. Перебуваючи в лікарні, з`явився до апеляційного суду 25.12.2024, що знімає ризик переховування. Також, захисник надав до суду копії заяви потерпілого ОСОБА_9 від 12.12.2024, та протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 22.01.2025, згідно з якими останній не має жодних претензій до ОСОБА_7 , не заперечує проти застосування до ОСОБА_7 більш м`якої міри запобіжного заходу; після оголошення підозри про вчиненя злочинів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 не отримував ніяких погроз від останнього та осіб, які могли бути з ним пов`язані. Враховуючи вищевикладене, захисники та обвинувачений ОСОБА_7 просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашнй арешт.

Стосовно клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний доби, захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_8 покладаються на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, тому суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність обвинувачених до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у яких їм повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має обґрунтувати свій висновок про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 закінчується 18 лютого 2025 року; строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно обвинуваченого ОСОБА_8 закінчується 18 лютого 2025 року.

Водночас, завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжних заходів неможливо.

18.10.2024 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 15.12.2024 включно. 12.12.2024 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 18.01.2025. В подальшому, 25.12.2024 ухвалою Черкаського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду від 12.12.2024, та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком до 18.01.2025 включно, без права внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.01.2025, залишеною без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29.01.2025, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування до 18.02.2025.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст.189 та ч.3 ст.289 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а тому враховуючи тяжкість покарання, існує ймовірність того, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду.

Крім того, ОСОБА_7 матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності. Це вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Факт написання потерпілим ОСОБА_9 заяви від 12.12.2024, та надання показів під час додаткового допиту потерпілого 22.01.2025 про відсутність претензій до ОСОБА_7 , не зменшує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи те, що згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 неодноразово висловлював погрози щодо потерпілого, які зафіксовано, зокрема, за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Крім того, особисто ОСОБА_9 звернувся до правоохоронних органів щодо неправомірних дій ОСОБА_7 . Під час неодноразового допиту потерпілого ОСОБА_9 останній надавав протилежні покази, під час яких вказував на незаконні дії ОСОБА_7 .

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність в обвинуваченого ОСОБА_7 на утриманні дружини, двох малолітніх дітей, постійного місця проживання, позитивної характеристики, хоча і мінімізує ризик його переховування від суду, однак повністю його не виключає.

Доводи сторони захисту про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 та необхідність отримання ним медичної допомоги за межами ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» суд відхиляє, оскільки чинним законодавством України передбачено охорону прав осіб, які утримуються під вартою, в тому числі право на належну медичну допомогу, обов`язок забезпечення якої покладено на адміністрацію місць попереднього ув`язнення.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених підстав, на стадії підготовчого судового засідання, коли судовий розгляд справи ще не розпочався, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.

Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів.

Також, з огляду на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із погрозою застосування насильства, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального провадження, суд не визначає розмір застави.

Стосовно клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно ОСОБА_8 , суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частина п`ята статті 194 КПК України передбачає, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, перелік яких наведений в цій частині.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2024 (справа №711/9307/24, провадження №1-кс/711/2568/24) відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.12.2024 включно, із покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2024 (справа №711/9723/24, провадження №1-кс/711/2687/24) продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 18.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.01.2025 продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.02.2025.

ОСОБА_8 раніше не судимий, є директором та керівником ТОВ «Лео-Бус», має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.355, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309, ч.3 ст.357 КК України, в т.ч. і особливо тяжкого злочину (ч.3 ст.289 КК України), за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а тому враховуючи тяжкість покарання, існує обґрунтований ризик того, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, що вказує на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, ОСОБА_8 має реальну можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілого ОСОБА_9 , шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни останнім раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання, з огляду на вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, суд вважає, що на стадії підготовчого судового засідання є необхідність у продовженні застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи те, що метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а з урахуванням того, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, в даному кримінальному провадженню продовжують існувати, враховуючи обставини вчинення та тяжкість кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_8 , характеризуючі дані про особу обвинуваченого, суд дійшов до висновку про те, що домашній арешт в нічний час доби, є необхідним і достатнім запобіжним заходом, який убезпечує існуючі ризики та забезпечує виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків на даній стадії кримінального провадження, та не порушує баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із встановленням заборони залишати житло в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на 60 днів, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178, 194, 314-315, 331, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів з 10 лютого 2025 року по 11 березня 2025 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 днів з 10 лютого 2025 року по 10 квітня 2025 року, включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з м. Черкаси без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та місця роботи;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) з іншим підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 , крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення процесуальних дій.

В період введення воєнного стану на території України дозволити обвинуваченому ОСОБА_8 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали направити для виконання Головному управлінню Національної поліції в Черкаській області, а також прокурору Черкаської обласної прокуратури для контролю.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1