УХВАЛА

17 березня 2025 року

м. Київ

справа № 621/3375/23

провадження № 51-804 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 22 листопада 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 січня 2025 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано п. 4 ч. 2 цієї норми процесуального права.

Згідно з указаними законодавчими положеннями у касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявленої вимоги. Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм права, під час здійснення перегляду не досліджує доказів, не ревізує повноти розгляду та висновків щодо фактичних обставин кримінального провадження і уповноважений скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.

Наведене при зверненні до Верховного Суду було залишено поза увагою.

За змістом касаційної скарги у ній її авторка просить скасувати оспорювані рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому, мотивуючи заявлену вимогу скаржниця посилається на однобічність, неповноту судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Однак зазначене в силу ст. 433 КПК не належить до предмета перевірки в порядку касаційної процедури і таких підстав для зміни чи скасування судових рішень законодавець не передбачив у ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу.

Також, спираючись на ст. 414 КПК скаржниця зазначає про несправедливість покарання через суворість. Проте згідно з положеннями ч. 2 ст. 437 цього Кодексу судові рішення може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання або в іншій спосіб погіршити становище засудженого лише у разі, якщо з указаних підстав касаційну скаргу подав прокурор, потерпілий або його представник.

Водночас у поданій скарзі не викладено у розрізі статей 84-86, 94, 370, 412, 413 КПК доводів, які би свідчили, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам й неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність в конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин. Замість цього в скарзі містяться виключно загальні тези про відсутність достатніх доказів.

Крім того, наполягаючи на новому судовому розгляді, авторка скарги не обґрунтовує незаконності ухвали апеляційного суду з огляду на приписи статей 404, 419 КПК, ураховуючи іншу позицію захисника ОСОБА_4 на стадії апеляційного провадження, зокрема, прохання пом`якшити призначене засудженому покарання й застосувати інститут умовного звільнення. Разом із цим скаржниця не зазначає, яких конкретних доводів сторони захисту не розглянув апеляційний суд і не дав відповідей.

Отже, у касаційній скарзі в правовому аспекті не обґрунтовано заявленої вимоги про скасування судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.

До того ж, у тексті касаційної скарги є неузгодженості, адже заразом із твердженням про недоведеність винуватості засудженого, є посилання на суворість заходу примусу.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 22 листопада 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 січня 2025 року залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3