ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ухвала сл.судді
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Полтава матеріали за апеляційною скаргою представника скаржника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24 грудня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги представника військової частини ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за повідомленням від 02.12.2024 року за вих. № 2854.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вказав, що суду не надано жодного доказу, який би достовірно та безсумнівно підтверджував факт отримання ТУ ДБР у м. Полтаві повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 02.12.2024 року за вих. № 2854 (щодо військовослужбовця ОСОБА_8 ), враховуючи твердження заступника керівника Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві про те, що останнє на адресу ТУ ДБР у м. Полтаві не надходило, слідчий суддя вважає, що представником заявника не доведено, що уповноваженою особою ТУ ДБР у м. Полтаві допущена бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а тому приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з вказаним рішенням слідчого судді, представник скаржника ВЧ НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава внести до ЄРДР відомості про вчинене військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_8 кримінальне правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що рішення слідчого судді незаконне та необґрунтоване, не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що скаржником надавалося разом зі скаргою поштова квитанція та відомості про вручення поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме повідомлення ВЧ щодо вчинення кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України .

Позиція учасників судового провадження.

Представник скаржника ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі, скаргу підтримав, просив задовольнити. Прокурор про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

Мотиви апеляційного суду

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, 17.12.2024 року до провадження слідчого судді надійшла вищезазначена скарга, у якій представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 просить зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР у м. Полтаві внести до ЄРДР відомості про вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_8 кримінального правопорушення, відомості про яке викладені у повідомленні військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2024 року № 2854 та надати заявнику витяг з ЄРДР.

Скарга мотивована тим, що до ТУ ДБР у м. Полтаві надійшло повідомлення військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2024 року за вих. № 2854 щодо вчинення кримінального правопорушення за ч.5 ст.407 КК України (самовільного залишення військової частини) військовослужбовцем ОСОБА_8 . Вказане повідомлення було отримано ТУ ДБР у м. Полтаві 11.12.2024 року, що підтверджується поштовою квитанцією № 993 та відомостями про вручення поштового відправлення № 993 з сайту Укрпошти в мережі Інтернет, однак, всупереч приписів ст.214 КПК України, ТУ ДБР у м. Полтаві відомості про кримінальне правопорушення за цим повідомленням до ЄРДР не внесені.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні скарги та в обґрунтування прийнятого рішення зазначив, що представник заявника до поданої ним до суду скарги додав копію повідомлення про вчинення кримінального правопорушення командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 02.12.2024 року за вих. № 2854, адресованого до ТУ ДБР у м. Полтаві за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 25, проте не надав будь-яких доказів, які б підтверджували факт та дату отримання цього повідомлення адресатом.

Представником заявника до скарги долучено фіскальний чек АТ «Укрпошта» за трек-номером посилки 993 про направлення рекомендованого листа на адресу ТУ ДБР у м. Полтаві, що підтверджує лише те, що військова частина дійсно направила до суб`єкта оскарження певні матеріали, однак, останнім суду не надано повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення адресату.

Водночас, заступник керівника Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_9 заперечує факт надходження до ТУ ДБР у м. Полтаві повідомлення про кримінальне правопорушення військової частини НОМЕР_1 № 2854 від 02.12.2024 року (щодо військовослужбовця ОСОБА_8 ).

За таких обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що вказане повідомлення про вчинення кримінального правопорушення дійсно надійшло до ТУ ДБР у м. Полтаві та було одержане уповноваженою на це службовою особою суб`єкта оскарження.

З таким висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що заявником, разом із поданою до слідчого судді скаргою дійсно не було не надано доказу на підтвердження факту отримання ТУ ДБР у м. Полтаві повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 02.12.2024 року за вих. № 2854 (щодо військовослужбовця ОСОБА_8 ), а додано лише квитанцію про направлення кореспонденції ( а.с.8).

Посилання з цього приводу апелянта на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді про відмову в задоволенні скарги представника скаржника ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 , є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді апеляційним переглядом не встановлено, в зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376,404, 405, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника скаржника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24 грудня 2024 року без змін.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3