Справа № 291/184/25
Провадження №1-кп/291/76/25
ВИРОК

І м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000486 від 13.12.2024 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вербівка, (Бердичівського) Ружинського району, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 14.05.2021Сквирським районним судом за ст. ст.185 ч.3, 162 ч.1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 72 ч.5 КК України ухвалено зарахувати з 10.04.2018 до 28.08.2019 день за день, зарахувати в строк покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 13.10.2019 до 13.05.2021 - день за день, звільнений умовно-достроково; 19.04.2022 на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.04.2022 згідно ст. 81 КК України, невідбутий термін 4 місяці 15 днів, покарання відбув, однак судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.12.2024 близько 23 год. ОСОБА_2 , який доводиться сином ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває під опікою ОСОБА_3 , знаходились за місцем свого проживання, а саме в одній з кімнат будинку АДРЕСА_1 , де між ними виникла словесна суперечка.

Під час указаної суперечки в цей же час та в цьому ж місці у ОСОБА_2 , виник умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває під опікою ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, умисно на відстані близько 5 м кинув дерев`яним руків`ям від сокири в сторону малолітнього ОСОБА_4 , та попав в область правого коліна. В результаті чого малолітньому ОСОБА_4 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця по внутрішній поверхні проекції правого колінного суглобу, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я

ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України.

Прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_2 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України - просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 25.02.2025 постановлено розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Згідно поданої 20.02.2025 заяви, обвинувачений ОСОБА_2 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а також згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений ОСОБА_2 , згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_2 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_6 , що стверджується його власним підписом у заяві від 20.02.2025.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_3 в якій вона вказала про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та висловила згоду з розглядом обвинувального акта щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст.125 КК України у спрощеному провадженні. Також до обвинувального акту додано матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

З огляду на наведене, а також те, що ОСОБА_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву обвинуваченого, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, заяви законного представника малолітнього потерпілого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; дії обвинуваченого кваліфіковано правильно за вказаною статтею КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час, згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

За змістом ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, є кримінальним проступком, який карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини його вчинення та особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працевлаштований, за місцем проживання наявні неодноразові скарги від жителів села та матері обвинуваченого щодо його поведінки.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Ураховуючи викладене, беручи до уваги те, що покарання повинно призначатись згідно принципу індивідуалізації, та має на меті не лише кару, але й виправлення обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових проступків, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, можливе при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді обмеження волі.

Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: оптичний диск з відеозаписом протоколу допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_4 від 22.01.2025 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Речовий доказ: оптичний диск з відеозаписом протоколу допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_4 від 22.01.2025 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Запобіжний захід відсутній.

Цивільний позов не заявлявся.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1