Cправа №991/7868/23
Провадження №11-п/991/36/24
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

12 грудня 2024 року місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши клопотання захисника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження №0000228 від 19 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_6 - ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_7 - ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_8 - ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_3 - ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_4 - ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, із Вищого антикорупційного суду до іншого суду,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2024 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження №0000228 від 19 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_6 - ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_7 - ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_8 - ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_3 - ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_4 - ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, із Вищого антикорупційного суду до іншого суду.

Клопотання обґрунтоване тим, що кримінальне провадження №0000228 від 19 серпня 2022 року надійшло до Вищого антикорупційного суду з порушеннями правил предметної підсудності, визначених ст.33-1 КПК України, та критеріїв, передбачених ч.5 ст.216 цього ж Кодексу.

Перевіривши доводи вказаного клопотання, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити з таких підстав.

Положеннями ст.34 КПК України передбачені підстави і порядок передачі кримінальних проваджень із одного суду до іншого за визначеною законом підсудністю або внаслідок її зміни. При цьому така процесуальна норма не передбачає неодноразового розгляду і вирішення питання підсудності в одному провадженні за аналогічними клопотаннями сторін чи поданнями суду.

Відповідно до п.9 ст.129 Конституції України обов`язковість рішення суду віднесено до основних засад судочинства. Повторний розгляд питання передачі провадження до іншого суду за відсутності належних підстав суперечить закріпленим у ст.2 КПК України завданням кримінального провадження.

Як вбачається з тексту поданого клопотання, захисник стверджує про те, що обвинувачені не займали жодної з посад, зазначених у п.1 ч.5 ст.216 КПК України; кримінальні правопорушення не вчинені службовими особами суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50%, оскільки на момент інкримінованих обвинуваченням дій - 19 грудня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» не був у власності держави, а належав саме до приватної форми власності.

Однак, 17 жовтня 2023 року ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду залишено без задоволення клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про направлення кримінального провадження №0000228 від 19 серпня 2022 року з Вищого антикорупційного суду до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська. Під час судового розгляду доводи, аналогічні доводам клопотання захисника ОСОБА_5 , вже були предметом розгляду суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.34 КПК України, та їм надано відповідну оцінку в ухвалі від 17 жовтня 2023 року.

Окрім того, 04 червня 2024 року колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду своєю ухвалою закрила провадження з розгляду подання Вищого антикорупційного суду про направлення кримінального провадження №0000228 від 19 серпня 2022 року з Вищого антикорупційного суду до іншого суду. Це рішення, зокрема, обґрунтоване відсутністю підстав для повторного перегляду питання щодо підсудності кримінального провадження за поданням із аналогічними доводами.

Із наведеного слідує, що у клопотанні фактично ставиться питання про перегляд рішень, які набрали законної сили.

Верховний Суд в постанові від 21 лютого 2020 року у справі №813/2646/18 вказав, що принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Дія цього принципу проявляється не лише у чіткості та зрозумілості закону, скільки в процесі його правозастосування. Гарантія остаточності та обов`язковості судових рішень є складовими принципу правової визначеності та означають, що остаточне рішення правомочного суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим як для сторін процесу, так і для суду, який ухвалив це рішення, і не може переглядатися.

Враховуючи, що питання про підсудність цього кримінального провадження вже вирішено ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 жовтня 2023 року, нових даних та обставин, що вказували б на необхідність повторного розгляду питання передачі кримінального провадження в порядку ст.34 КПК України в клопотанні захисника ОСОБА_5 не наведено, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження за клопотанням вказаного захисника.

Керуючись ст.33-1, 34 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням захисника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження №0000228 від 19 серпня 2022 року з Вищого антикорупційного суду до іншого суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1