Справа № 740/5756/24
Провадження № 1-кп/740/137/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання потерпілої ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення

в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000211 від 08.08.2024, за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина, Чернігівської області, громадянина України, українця, маючого повну середню освіту, одруженого, непрацюючого, раніше несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_3

особи, щодо якої передбачається застосування заходів медичного характеру - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

встановив:

06.12.2024 до суду надійшло клопотання потерпілої ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку з її відмовою від обвинувачення, вказала, що примирилась з обвинуваченим.

Із змісту клопотання вбачається, що на даний момент вона примирилася із особою, яка нанесла їй тілесні ушкодження та дана особа принесла вибачення, ОСОБА_4 є її чоловіком та вони надалі проживають разом однією сім`єю.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримала подане клопотання, разом з тим, будь-які пояснення надавати відмовилась.

Захисник адвокат ОСОБА_6 та особа, щодо якої передбачається застосування заходів медичного характеру - ОСОБА_4 , підтримали клопотання потерпілої та просили його задовольнити.

Прокурор вважав клопотання потерпілої таким, що не підлягає задоволенню, оскільки суспільно небезпеченне діяння вчинене ОСОБА_8 , пов`язане з домашнім насильством відносно його дружини та вже мали місце випадки вчинення останнім домашнього насильства.

Заслухавши думку сторін, дослідим надані суду документи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Формулювання поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» є ширшим за поняття «домашнє насильство» у нормі ст.126-1 КК України і може полягати не лише у вчиненні цього злочину, а й в інших суспільно небезпечних діяннях, які мають ознаки домашнього насильства.

Тлумачення терміну «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» надано у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 12.02.2020 у справі № 453/225/19, згідно якої злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину. Встановлена у п.7 ч.1 ст.284 КПК заборона закриття кримінального провадження поширюється на осіб, які вчинили злочин, пов`язаний із домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення і вона мала можливість захищатися від нього».

У постанові від 28.02.2023 у справі № 496/4142/14-к (провадження № 51-4103км22) ККС ВС зробив висновок, що обов`язковою умовою визнання судом злочину - незалежно від його родового чи безпосереднього об`єкта - пов`язаним із домашнім насильством, є відображення зазначеного у формулюванні обвинувачення (у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті) із встановленням органами досудового розслідування відповідних фактичних обставин (ступінь родинних відносин або спорідненості між потерпілим та винуватцем, характер насильства тощо).

Зі змісту клопотання вбачається, що прокурор просить про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, у зв`язку із вчиненням останнім супільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відносно дружини ОСОБА_7 . Своїми діями ОСОБА_4 згідно ст.ст. 1 і 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив насильство у формі фізичного насильства.

У ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» наведені наступні визначення термінів:

3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі;

17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Суд вважає також зазначити, що Закон України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» яким були внесені зміни до п.7 ч.1 ст.284 КПК України, спрямований на реалізацію положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству (Стамбульська Конвенція).

Зокрема, виключення цим Законом із загального правила закриття кримінального провадження у разі, коли потерпілий відмовився від обвинувачення у справі приватного обвинувачення, випадків, пов`язаних з домашнім насильством, є імплементацією в національне законодавство положень ч.1 ст.55 цієї Конвенції, яке передбачає, що «сторони забезпечують, щоб розслідування або кримінальне переслідування правопорушень, установлених відповідно до статей 35, 36, 37, 38 та 39 цієї Конвенції, не залежали цілком від повідомлення або скарги, поданої жертвою, … і щоб провадження могло продовжуватися навіть, якщо жертва відкликає свою заяву або скаргу».

Стамбульська Конвенція була ратифікована Україною 20.06.2022, пряме посилання на неї в законі зобов`язує суд при визначенні «домашнього насильства» та «злочину, пов`язаного з домашнім насильством», приймати до уваги не лише національне законодавство, але й положенні цієї Конвенції, а також інших міжнародних договорів та дотичну практику міжнародних органів у тій частині, в якій вони важливі для розуміння її положень.

На думку суду виклад фактичних обставин супільно небезпечного діяння вчиненого ОСОБА_4 у клопотанні прокурора, свідчать про наявність у діянні елементів (ознак) домашнього насильства у формі фізичного насильства, які містяться в переліку, наведеному у ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Таким чином, наявні підстави для відмови у закритті кримінального провадження на підставі клопотання потерпілої ОСОБА_3 про відмову від обвинувачення, враховуючи вимоги п.7 ч.1 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 369, 372 КПК України, суд

постановив:

у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1