Справа 367/6384/24 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2763/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000433 від 05.04.2024 за апеляційною скаргою прокурорки Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 05 листопада 2024 року,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 05 листопада 2024 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тулушка Конотопського р-н Сумської обл., українці, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.03.2024 вироком Вишгородського районного суду за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

-04.04.2024 вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 2 місяці,

засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 5 місяців;

на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 9 місяців;

зараховано в строк призначеного покарання час перебування під вартою у період з 24 червня 2024 року до 05 листопада 2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

строку відбування покарання вказано рахувати з 24 червня 2024 року;

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , 05 квітня 2024 року, близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу вул. Гагаріна, 9, у місті Ірпінь, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед марки «Cross» моделі «Evolution 27/5» чорно-сріблястого кольору, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 7 000 гривень.

Крім того, 14 квітня 2024 року, близько 04 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу вул. Ново-Оскольська, 2-є, у місті Ірпінь, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед марки «Maxx pro» моделі «M300» чорно-помаранчевого кольору, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 7 300 гривень.

Крім того, 19 травня 2024 року, близько 19 години 27 хвилин, перебуваючи поблизу вул. Доківська, 1, у місті Коцюбинське, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед марки «Crosssride» моделі «Matrix» чорно-зеленого кольору, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 6 089 гривень 40 копійок.

В апеляційній скарзі прокурорки указано на незаконність вироку у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказала, що судом першої інстанції при ухваленні вироку було зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання за період з 24 червня 2024 року по 05 листопада 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Проте, в подальшому визначено строк відбування покарання рахувати з 24 червня 2024 року, тим самим фактично повторно зараховано у строк відбування покарання частково відбуте покарання за попереднім ув`язненням за період часу з 24 червня 2024 року по дату ухвалення вироку. Просила вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 призначити за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців та на підставі ст.71 КК України приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироками, призначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 9 місяців, на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 24 червня 2024 року по 05 листопада 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, початок строку відбування покарання рахувати з дати ухвалення цього вироку, в решті вирок залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурорки підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

обвинуваченого та захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, вважали її необгрунтованою та просили залишити без задоволення;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурорки підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду першої інстанції щодо обставин кримінального провадження, докази стосовно яких судом першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду не досліджувались і щодо яких не надійшло апеляційних скарг, апеляційним судом не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги, відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів не знаходить.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне визначення початку строку відбування обвинуваченим покарання, то вони, на переконання колегії суддів, грунтуються на матеріалах кримінального провадження та є належним чином обгрунтованими.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання від вартою та взято під варту в залі суду. Вказаний запобіжний захід продовжувався до моменту ухвалення вироку. Судом першої інстанції, на виконання вимог ч.5 ст.72 КК України, вироком зараховано строк попереднього ув`язнення з 24 червня 2024 року по дату ухвалення вироку, 5 листопада 2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Проте строк відбування покарання вказано рахувати з 24 червня 2024 року, тим самим фактично повторно зараховано строк попереднього ув`язнення. Тоді як датою початку строку відбування покарання у даному кримінальному провадженні, з огляду на те, що судом вже зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, початок строку відбування покарання слід обраховувати з моменту ухвалення оскаржуваного вироку, а саме з 05 листопада 2024 року. Така помилка суду першої інстанції, на думку колегії суддів, підлягає виправлення не шляхом скасування в цій частині вироку та ухваленням нового, а шляхом зміни судового рішення, зважаючи на наступне.

Так, за змістом ст. 420 КПК рішення про погіршення правового становища обвинуваченого апеляційний суд ухвалює у формі вироку. При цьому, у частині 1 вказаної статті законодавцем встановлено вичерпний перелік підстав для прийняття судом апеляційної інстанції відповідного рішення в разі необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, необхідності застосування більш суворого покарання, скасування необгрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції та неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що погіршенням правового становища обвинуваченого судом апеляційної інстанції є скасування виправдувального вироку, застосування кримінального закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, призначення більш суворого покарання, скасування неправильного звільнення від відбування покарання, застосування щодо особи інших заходів кримінально-правового характеру, що не були застосовані судом першої інстанції.

Оскільки неправильне обрахування дати початку строку відбування покарання під жодну з вказаних підстав для скасування вироку та ухвалення нового вироку не підпадає, то колегія суддів змінює вирок шляхом приведення його у відповідність до норм закону у виді постановлення ухвали, а тому частково задовольняє апеляційну скаргу прокурорки.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурорки задовольнити частково.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 05 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині строку відбування покарання.

Строк відбування ОСОБА_7 покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 05 листопада 2024 року обчислювати з 05 листопада 2024 року.

В решті вирок Ірпінського міського суду Київської області від 05 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 протягом того ж строку із моменту отримання копії даної ухвали.

СУДДІ

_____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4