Справа № 368/1572/24
УХВАЛА

Іменем України

м. Кагарлик Київської області "12" грудня 2024 р.

Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області: ОСОБА_1

При секретарі - ОСОБА_2

За участі:

- Сторона обвинувачення:

- Прокурор - ОСОБА_3

Інших учасників процесу:

Представник третьої особи, щодо майна якої

Вирішується питання про арешт майна, - адвокат ОСОБА_4

- слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , - про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 10.10.2024 року в справі № 368/1572/24, -

В С Т А Н О В И В :

25.11.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , - про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 10.10.2024 року в справі № 368/1572/24, в прохальній частині якого слідчий просить слідчого суддю винести судове рішення у виді ухвали, на підставі якої:

1. Скасувати арешт на човен Южанка зеленого кольору з пломбою SRU0000468 з двома металевими веслами жовтого кольору та навісним бензиновим двигуном YАМАНА, накладений ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 10.10.2024 у справі № 368/1572/24 в межах кримінального провадження 0000050 від 04.10.2024 та передати майно на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

2. Повідомити про час та дату судового засідання з метою прийняття участі за телефоном .

3. Провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних пристроїв.

Вимоги, викладені в прохальній частині клопотання, адвокат в мотивувальній його частині обгрунтовує наступними обставинами та нормами права:

- Сектором дізнання ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000050 від 04.10.2024 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 10.10.2024 у справі № 368/1572/24 клопотання начальника сектору дізнання ОСОБА_6 про арешт майна задоволено, накладено арешт на майно, в тому числі човен зеленого кольору з пломбою SRU0000468 з двома металевими веслами жовтого кольору та навісним бензиновим двигуном YAMAHA.

Згідно свідоцтва про придатність судна для плавання № 089211 човен Южанка з пломбою SRU0000468 належить ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 є рибаком ФОП ОСОБА_8 , про свідчить вилучене посвідчення рибалки та на яке також накладено арешт ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 10.10.2024 у справі № 368/1572/24.

ФОП ОСОБА_8 має дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів на Канівському водосховищі № ДД-56/6 від 11.03.2024 строком дії до 31.12.2024 року.

Таким чином, ОСОБА_7 є рибаком ФОП ОСОБА_8 , яка має дозвіл на промисловий вилов риби в межах Канівського водосховища.

Також, є промисловий журнал (Журнал обліку вилучених водних біоресурсів) № 3 встановленого зразка, який є первинним документом для обліку вилучених водних біоресурсів. Згідно додатку до Журналу ОСОБА_7 є промисловим рибалкою ФОП ОСОБА_8 . В промисловому журналі зазначено човен ЯКИ 0168.

04.10.2024 човен ЯКИ 0168 знаходився на ремонті, отже для зняття сіток та запобігання замору риби рибалки ОСОБА_7 попросив човен Южанка у ОСОБА_5 , на якому й здійснював промислові операції з вилову риби.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, оскільки власник човна ОСОБА_5 не був присутній пд час розгляду клопотання про арешт майна, - він має право звернутись з клопотанням про скасування арешту частково.

Щодо скасування арешту на човен та передання його на відповідальне зберігання.

Кримінальний процесуальний кодекс України, зокрема частина 6 статті 100, передбачає, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (далі - Порядок зберігання речових доказів).

Згідно п. 5 Порядку зберігання речових доказів умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Вважаємо, що з метою запобігання знищення та псування, а також збереження істотних ознак та властивостей речового доказу, човен Южанка з пломбою SRU 0000468 з бензиновим двигуном YАМАНА може бути переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 огляду на наступне:

- на човні не містяться сліди кримінального правопорушення, оскільки під час огляду місця події від 04.10.2024 встановлено, що риба та сітки в човні не знаходились (вони знаходилась на березі), огляд місця події проводився на березі, безпосереднім речовим доказом є сітки та сама риба. Саме ці речові докази містять сліди можливого кримінального правопорушення.

- човен великий за розмірами та його зберігання неможливе без зайвих труднощів. Крім того, човен вже 1,5 місяця зберігається в місці його виявлення у зв`язку із тим, що його немає як вивезти.

- повернення човна не завдасть шкоди кримінальному провадженню, оскільки на човні відсутні ознаки кримінального правопорушення та власник ОСОБА_5 зобов`язується надати човен на вимогу слідчого (дізнавача) або суду в будь- який момент.

Власник ОСОБА_5 не є фігурантом кримінального правопорушення, не є підозрюваним чи обвинуваченим, стосовно нього не проводяться слідчі дії, йому не повідомлено про підозру, отже він як власник майна має право на його використання.

На період льодоставу та зими човен та двигун потребують особливих умов зберігання, двигун необхідно «законсервувати» з метою його збереження, оскільки сніг та волога призведуть до його псування, а двигун та човен зберігаються на відкритій місцевості.

У відповідності до ст.170 ч. 1 КПК завданням арешту є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Передача човна Южанка з пломбою SRU0000468 з бензиновим двигуном YAMAHA на відповідальне зберігання є одним із засобів забезпечення позову, тому під час відповідального зберігання власник ОСОБА_5 зобов`язаний не відчужувати його та не передавати в користування. Приховування, пошкодження, псування, знищення речового доказу під час відповідального зберігання не розглядається взагалі, оскільки, як вже зазначалось, човен не містить слідів кримінального правопорушення, та не може буди знищений або пошкоджений у зв`язку із необхідністю його подальшої експлуатації в господарській діяльності.

Слід також врахувати, що у відповідності до ст.173 ч. 2 п. 5 КПК України при вирішені питання про арешт майна слідчий судця, суд повинен враховувати наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи, що наближається холодна пора року, сніг та морози, наслідки арешту човна з двигуном можуть бути непоправними для власника, оскільки потребують особливого зберігання. Крім того, з 10.10.2024 протягом 1,5 місяців жодних дій з човном та двигуном не проводилось!!

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення пжилкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, одним із завдань кримінального правопорушення є швидке, повне та неупереджене розслідування. Розслідування в даному кримінальному правопорушенні триває вже понад 1,5 місяць, що явно не підпадає під завдання швидкого розслідування.

Також, накладений арешт на промисловий човен не співмірний із обмеженням права власності завданням кримінального правопорушення. Наразі власник позбавлений можливості використовувати належне йому майно для господарської діяльності, у зв`язку із чим суб`єкт господарської діяльності зазнає збитків через неможливість здійснення промислового вилову риби на даному човні.

Отже, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 як власника майна; не є річчю, обмеженою чи забороненою в цивільному обігу; він, як власник майна не допитаний в межах цього кримінального провадження і не має в ньому процесуального статусу; причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , на час подання цього клопотання не встановлена.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним/

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь- яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися. Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися.

За статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі.

З погляду Європейського Суду повага власності основний метод права, міжнародного й внутрішнього дотримання. У Конвенції говориться, що держава зобов`язана дотримувати, виконувати, зміцнювати, захищати й забезпечувати права власності фізичних і юридичних осіб. Порушення Конвенції й Протоколів будуть тоді, коли піде недотримання, невиконання й не забезпечення державою зазначених норм.

Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden » від 23.09.82, «новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Слід зазначити, що арешт майна за відсутністю передбачених лля цього достатніх правових підстав може порушити право власника на вільне використання належного йому майна, що суперечить загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та преюдиційної практики Європейського суду з прав людини.

Жодних доказів про те, що вилучене майно набуто злочинним шляхом, чи було об`єктом злочинів або має сліди кримінального правопорушення відсутні, а відтак воно немає ознак речового доказу, визначених у ст. 98 КПК України.

На даний час слідство не забезпечує швидке досудове розслідування, не вчиняє тривалий термін жодних процесуальних дій (будь-то допит свідків, направлення вилученого майна на експертизу тощо), не вчиняє заходів щодо транспортування човна до місця його зберігання, визначеного в ухвалі, отже, відпала потреба в подальшому арешті промислового човна, у зв`язку із чим човен може бути повернутий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 з покладенням на нього обов`язку надати майно слідчому (дізнавачу), суду на їх вимогу із забороною вчиняти щодо цього майна будь-які дії до прийняття кінцевого процесуального документу в кримінальному провадженні.

При цьому, в наявних матеріалах, відсутні об`єктивні дані, що човен з пломбою SRU 0000468, з бензиновим двигуном YАМАНА, на який ухвалою слідчого судді накладено арешт, може бути використано як доказ в даному кримінальному провадженні.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, яке належить ОСОБА_5 , стороною обвинувачення не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи викладені обставини, можна зробити висновок про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_5 належним йому майном, оскільки володільцем майна доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 249 КК України, ст.ст. 100, 131, 132, 170, 171, 173, 174 КПК України, Постанови Пленуму ВСУ від 10.12.2004 № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», - представник третьої особи (адвокат) просить суд задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині його клопотання.

25.11.2024 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для слухання даного кримінального провадження був визначений слідчий суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , присвоєно справа № 368/1572/24, провадження № 1 - кс/368/313/24.

27.11.2024 року слідчим суддею винесено ухвалу, на підставі якої:

1. Відкрити провадження у справі за клопотанням адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , - про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 10.10.2024 року в справі № 368/1572/24.

2. Слухання кримінального провадження призначити на 17 год. 30 хв. 02.12.2024 року у закритому судовому засіданні.

3. Слухання кримінального провадження проводити в складі:

- слідчий суддя - ОСОБА_1

- секретар судових засідань - ОСОБА_2 .

4. В судове засідання викликати учасників процесу:

- прокурора, - процесуального керівника в даному кримінальному провадженні, чи прокурора, який входить до складу групи прокурорів по даному кримінальному провадженні (в залу судових засідань Кагарлицького районного суду Київської області за адресою: 09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3);

- слідчого, - який уповноважений на проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, чи слідчого, який входить до складу групи слідчих в даному кримінальному провадженні, (в залу судових засідань Кагарлицького районного суду Київської області за адресою: 09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3);

- скаржника, - адвоката ОСОБА_4 , - провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних пристроїв.

5. Слухання кримінального провадження буде здійснено в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області за адресою: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок № 3, тел.: (04573) 5 - 19 - 39.

02.12.2024 року в слуханні кримінального провадження оголошено перерву до 09 год. 00 хв. 12.12.2024 року в зв`язку з задоволення клопотання представника третьої особи (адвоката) про надання йому часу на надання додаткових доказів.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.12.2024 року, - предстаник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про аршт, - адвокат ОСОБА_4 , - своє клопотання підтримав та ппросив його задовольнити.

Представник третьої особи обгрунтовував свою правову позицію обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині скарги, та які викладені в повному обсязі - вище по тексту в мотивувальній частині даної ухвали.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.12.2024 року, прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , - заперечував проти задоволення клопотання представника третьої особи, та просив відмовити в задоволенні клопотання - в повному обсязі.

Вислухавши представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт, вислухавши прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, розглянувши клопотання про зняття арешту з майна, дослідивши матеріали кримінального провадження, - приходжу до висновку щодо часткового задоволення клопотання представника третьої особи, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу, (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє клопотання наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та поцесуального права:

- 08.10.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло клопотання начальника сектору дізнання ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , - про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000050 від 04.10.2024 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 249 КК України, в прохальній частині якого слідчий просить слідчого суддю винести судове рішення у виді ухвали, на підставі якої:

1. Задовольнити клопотання про арешт тимчасово вилученого майна і накласти арешт на вилучені 04.10.2024 у ході огляду місця події на березі річки Дніпро, а саме Канівського водосховища в межах села Стайки Обухівського району Київської області наступні предмети, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000050 від 04.10.2024:

- риболовні сітки в кількості 10 штук, якими ОСОБА_7 та ОСОБА_10 незаконно ловили рибу;

- незаконно виловлену свіжу рибу, а саме: карась сріблястий - 63 штуки, сом європейський - 4 штуки, лин - 1 штука, лящ - 9 штук, плітка звичайна - 165 штук, судак звичайний - 16 штук, окунь звичайний - 26 штук, білизна звичайна - 2 штуки, плоскирка - 89 штук;

- посвідчення рибалки на ім`я ОСОБА_11 та посвідчення рибалки на ім`я ОСОБА_10 ;

- пластикові ємкості (контейнери) в кількості 4 штуки та одну металеву ємкість;

- човен зеленого кольору без ідентифікуючих написів з пломбою SRU 0000468 з двома металевими веслами жовтого кольору та навісним бензиновим двигуном «YAMAHA».

2. Ухвалити рішення про безоплатну передачу зазначеної незаконно виловленої риби, а саме: карась сріблястий - 63 штуки, сом європейський - 4 штуки, лин - 1 штука, лящ - 9 штук, плітка звичайна - 165 штук, судак звичайний - 16 штук, окунь звичайний - 26 штук, білизна звичайна - 2 штуки, плоскирка 89 штук для переробки до ТОВ «ОПТІКОРМ», яке розташоване за адресою: 08750, Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул. Заводська, 12

08.10.2024 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для слухання даного кримінального провадження був визначений слідчий суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , присвоєно, - справа № 368/1572/24, провадження № 1 - кс/368/264/24.

10.10.2024 року слідчим суддею в рамках кримінального провадження провадження № 1 - кс/368/264/24, справа № 368/1572/24, - винсено ухвалу, згідно якої:

1. Уточнене клопотання начальника сектору дізнання ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , - про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000050 від 04.10.2024 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 249 КК України, - задовольнити.

2. В рамках кримінального провадження № 0000050 від 04.10.2024 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 249 КК України, - накласти арешт на вилучені 04.10.2024 під час огляду місця події, яке проводилося інспектором СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_12 04.10.2024, в період часу з 11 год. 09 хв. по 14 год. 29 хв., на березі річки Дніпро, а саме, - Канівського водосховища в межах села Стайки Обухівського району Київської області, згідно додатку Google карти координати даного місця наступні: 50.0949180, 30.9058300, речі, а саме:

1. Риболовні сітки в кількості 10 шт.;

2. Посвідчення рибалки на ім`я ОСОБА_11 ;

3. Посвідчення рибалки на ім`я ОСОБА_10 ;

4. Пластикові ємкості (контейнери) в кількості 4 шт.;

5. Одну металеву ємкість;

6. Човен зеленого кольору без ідентифікуючих написів, з пломбою SRU 0000468;

7. Два металеві весла жовтого кольору;

8. Навісний бензиновий двигун «YAMAHA» 8СМ, № 6 NO S 005012, -

- які на підставі постанови слідчого від 04.10.20924 року визнано речовими доказами, зобов`язавши дізнавача, - начальника сектору дізнання ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_6 забезпечити зберігання вищевказаних речових доказів у повній відповідності до:

- положень ст. 100 КПК України;

- положень «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних із їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104, (із змінами та доповненнями).

3. При цьому речові докази, - предмет вчиненого кримінального правопорушення (злочину) у виді свіжої риби за наступним перпеліком та кількістю:

1. Карась сріблястий - 63 шт.;

2. Сом європейський - 4 шт.;

3. Лин - 1 шт.;

4. Лящ - 9 шт.;

5. Плітка звичайна - 165 шт.;

6. Судак звичайний - 16 шт.;

7. Окунь звичайний - 26 шт.;

8. Білизна звичайна - 2 шт.;

9. Плоскирка - 89 шт., -

- слід передати на переробку до юридичної особи, - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОПТІКОРМ», (юридична адреса: 08750, Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул. Заводська, 12).

25.11.2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_4 , в якій він просить слідчого суддю винести судове рішення у виді ухвали, на підставі якої:

1. Скасувати арешт на човен Южанка зеленого кольору з пломбою SRU0000468 з двома металевими веслами жовтого кольору та навісним бензиновим двигуном YАМАНА, накладений ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 10.10.2024 у справі № 368/1572/24 в межах кримінального провадження 0000050 від 04.10.2024 та передати майно на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

Вважаю, що, з огляду на допущені значні недолікита юридично - значущі помилки при поданні даного клопотання, - дане клопотання підлягає задоволенню частково, а саме:

- слід повернути човен на відповідальне зберігання власнику, проте, - без скасування арешту;

- в скасуванні арешту з човнового двигуна та передачі його ОСОБА_5 , - слід відмовити.

Свою правову позицію,як слідчий суддя, обгрунтовую наступним:

Перш за все, - кримінальним процесуальним кодексом не передбачено такого поняття учасника процесу, як фігурант.

На противагу цьому, - представник третьої особи - постійно використовує цей нікчемний термін як в мотивувальній частині скарги, так і в промові в судовому засіданні під час обгрунтування своєї правової позиції щодо клопотання, яка полягає у необхідності негайного повернення човна та човнового двигуна ОСОБА_5 , якого його ж представник зазначає та називає як не фігурант даного кримінального провадження.

Представник ОСОБА_5 , - адвокату ОСОБА_4 , - слід більш ретельно звернути увагу на сам кримінально - процесуальний кодекс, а особливо, в ракурсі розгляду даного кримінального провадження, - на параграф 5 КПК України, - інші учасники кримінального провадження, зокрема, - на ст. 64 - 2 КПК України, - третя особа, щодо майна якої вирішується питання про аршт.

Згідно ст. 64 - 2 КПК України:

1. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

2. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

3. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

4. Представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути:

особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником;

керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа.

5. Повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються :

1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;

2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;

3) довіреністю - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є працівник юридичної особи, яка є власником майна, щодо якого здійснюється процедура спеціальної конфіскації.

6. Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання пре арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майн; якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє.

7. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та його представник зобов`язані:

1) прибувати за викликом до прокурора, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття;

2) не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення;

3) не розголошувати без дозволу прокурора, суду відомості, які стали їм відомі у зв`язку з участю у кримінальному провадженні і які становлять охоронювану законом таємницю.

Зазначаю, що станом на час розгляду слідчим суддею клопотання дізнавача про арешт майна в даному кримінальному провадженні, - стороною обвинувачення (дізнавачем, прокурорм) належних і допустимих доказів на підтвердження права власності на майно, на яке було накладено арешт, - надано не було.

Не було надано таких документів і адвокатом ОСОБА_4 при поданні клопотання про скасування арешту з майна, і лише після оголошення перерви на адресу суду надійшов документ, - судновий білет (міжнародного зразку) серії НОМЕР_1 , виданий 23.07.2024 року Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України.

Вищевказаний документ засвідчує право власності та право плавання судна під Державним Прапором України.

У судновомі білеті (міжнародного зразку) серії НОМЕР_1 , виданий 23.07.2024 року Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, вказані наступні дані:

- Власником човна дюралевого «Южанка», 1972 року побудови, зеленого кольору, без ідентифікуючих написів, з пломбою SRU 0000468, судно UAK - 7956 - К, - повернути на відповідальне зберігання (без зняття арешту з цього майна), - зазначений ОСОБА_5 .

Отже, з огляду на ту обставину, що слідчим суддею накладено арешт на човен дюралевий «Южанка», 1972 року побудови, зеленого кольору, без ідентифікуючих написів, з пломбою SRU 0000468, судно UAK - 7956 - К, - власником якого згідно суднового білета є ОСОБА_5 , ( АДРЕСА_1 ), - ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні є не не фігураном, (як зазначає його представник), а є учасником процесу, а саме, - третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а адвокат ОСОБА_5 , - є не представником не фігуранта в даному криміналному провадженні, а є представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Відповідно, зазначаю, що:

- ОСОБА_5 , як власник майна щодо якого вирішується питання про арешт, - має прова та обов`язки, передбачені КПК України для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосується арешту майна, та має, окрім іншого, - процесуальні обов`язки, які передбачені ч. 7 ст. 64 - 2 КПК України.

Отже, що стосується передачі човна власнику, - ОСОБА_5 , то погоджуюся в цій частині з правовою позицією адвоката ОСОБА_4 , та зазначаю наступне:

- Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, оскільки власник човна, - ОСОБА_5 не був присутній пд час розгляду клопотання про арешт майна, - він має право звернутись з клопотанням про скасування арешту частково.

Згідно ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, - повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

В даному випадку вважаю, що повернення човна власнику на відповідальне зберігання, - без скасування арешту, - не спричинитьт шкоди кримінальному правопорушенню, так як човен оглянутий, зафіксовано його ідентифікуючі ознаки, встановлено власника, на ньому немає слідів вчиненогокримінального правопорушення, окрім того, - він не підпадає під спеціальну конфіскацію.

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (далі - Порядок зберігання речових доказів).

Згідно п. 5 Порядку зберігання речових доказів умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Вважаю, що з метою запобігання знищення та псування, а також збереження істотних ознак та властивостей речового доказу, човен може бути переданий на відповідальне зберігання власнику, - третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна, - ОСОБА_5 огляду на наступне:

- на човні не містяться сліди кримінального правопорушення, оскільки під час огляду місця події від 04.10.2024 встановлено, що риба та сітки в човні не знаходились (вони знаходилась на березі), огляд місця події проводився на березі, безпосереднім речовим доказом є сітки та сама риба. Саме ці речові докази містять сліди можливого кримінального правопорушення.

- човен великий за розмірами та його зберігання неможливе без зайвих труднощів. Крім того, човен вже 1,5 місяця зберігається в місці його виявлення у зв`язку із тим, що його немає як вивезти.

- повернення човна не завдасть шкоди кримінальному провадженню, оскільки на човні відсутні ознаки кримінального правопорушення та власник ОСОБА_5 зобов`язується та зобов`язаний буде на підставі даної ухвали надати човен на вимогу слідчого (дізнавача) або суду в будь- який момент.

На період льодоставу та зими човен потребує особливих умов зберігання, а човен на даний час зберігається на відкритій місцевості.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Передача човна на відповідальне зберігання є одним із засобів забезпечення позову, тому під час відповідального зберігання власник ОСОБА_5 зобов`язаний не відчужувати його та не передавати в користування.

Приховування, пошкодження, псування, знищення речового доказу під час відповідального зберігання не розглядається взагалі, оскільки, як вже зазначалось, човен не містить слідів кримінального правопорушення, та не може буди знищений або пошкоджений у зв`язку із необхідністю його подальшої експлуатації в господарській діяльності.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.173 КПК України при вирішені питання про арешт майна слідчий судця, суд повинен враховувати наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи, що наближається холодна пора року, сніг та морози, наслідки арешту човна можуть бути непоправними для власника, оскільки потребують особливого зберігання.

Крім того, - з 10.10.2024, - протягом 1,5 місяців жодних слідчих дій з човном не проводилось.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення пжилкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Також, накладений арешт на промисловий човен не співмірний із обмеженням права власності завданням кримінального правопорушення. Наразі власник позбавлений можливості використовувати належне йому майно для господарської діяльності, у зв`язку із чим суб`єкт господарської діяльності зазнає збитків через неможливість здійснення промислового вилову риби на даному човні.

Отже, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 як власника майна; не є річчю, обмеженою чи забороненою в цивільному обігу; власник майна не допитаний в межах цього кримінального провадження; причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , на час подання цього клопотання, - не встановлена.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним/

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь- яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися. Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися.

За статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі.

З погляду Європейського Суду повага власності основний метод права, міжнародного й внутрішнього дотримання. У Конвенції говориться, що держава зобов`язана дотримувати, виконувати, зміцнювати, захищати й забезпечувати права власності фізичних і юридичних осіб. Порушення Конвенції й Протоколів будуть тоді, коли піде недотримання, невиконання й не забезпечення державою зазначених норм.

Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden » від 23.09.82, «новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Проте, не погоджуюся з правовю позицією представника третьої особи, яка полягає в тому, що немає доказів того, що вилучене майно набуто злочинним шляхом, чи було об`єктом злочинів або має сліди кримінального правопорушення, - а відтак воно немає ознак речового доказу, визначених у ст. 98 КПК України, - так як наголошую на тому, що човен моторний є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

На даний час слідство не забезпечує швидке досудове розслідування, не вчиняє тривалий термін жодних процесуальних дій (будь-то допит свідків, направлення вилученого майна на експертизу тощо), не вчиняє заходів щодо транспортування човна до місця його зберігання, визначеного в ухвалі, отже, тому човен може бути повернутий на відповідальне зберігання власнику з покладенням на нього обов`язку надати майно слідчому (дізнавачу), суду на їх вимогу із забороною вчиняти щодо цього майна будь-які дії до прийняття кінцевого процесуального документу в кримінальному провадженні.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи викладені обставини, роблю висновок про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше перебування човна у фактично оперативному володінні органу досудового розслідування, а тому такий човен повинен бути повернутий власнику, - під відповідальне зберігання, - без скасування арешту, - так як човен є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КПК України.

Що ж стосується відмови в зняття арешту та, відповідно, - повернення навісного човнового бензинового двигуна YАМАНА ОСОБА_5 , - то свою правову позицію обгрунтовую наступним:

- Перш за все зазначаю, що адвокатом ОСОБА_4 не надано до матеріалів кримінального провадження будь - яких належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 84, 85 КПК України на півдтвердження того, що саме ОСОБА_4 є власником навісного човнового бензинового двигуна YАМАНА.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Так, - адвокатом ОСОБА_4 не додано до матеріалів кримінального провадження ні технічного паспорту на човновий двигун, ні договору купівлі - продажу двигуна, де б покупцем був зазначенний його довіритель, - ОСОБА_5 , ні квитанцію на придбання двигуна, тощо.

Відповідно, - в даному випадку (що стосується двигуна) ОСОБА_5 , де - юре, - не являючись власником двигуна, - не є в рамках даного кримінального провадження третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна, а, в свою чергу, - адвокат ОСОБА_4 , - в частині вирішення питання про зняття арешту з майна, яким є човновий двигун, - не є процесуальною фігурою в розумінні КПК України, - представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна, тому де - юре, - ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_4 , - не мають ніякого відношення до рухомого майна у виді човнового двигуна.

Що ж стосується договору купівлі - продажу від 01.07.2024 року, укладений в м. Черкаси між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , то такий договір мною до уваги взагалі не береться, з огляду на наступне:

- даний договір має ознаки фіктивності, а його подання до суду стороною - ознаки недолугості, так якщо брати до уваги зміст самого договору, то виявляється, що заявник ОСОБА_5 є продавцем, а невідома особа ОСОБА_13 , є покупцем в даному «договорі», причому, виявляється (з змісту даного договору, - що з 01.07.2024 року шановний ОСОБА_5 - не є власником майна, з якого він бажає зняти арешт, так як згідно умов цього ж договору, - ОСОБА_5 , - продав, а ОСОБА_13 ,, відповідно, - придбав наступні речі, - човен «Южанка», рік побудови 1972, матеріал корпусу дюраль, та двигун YАМАНА.

Окрім того, - адвокатомОСОБА_4 не надано до суду будь - якого документу (паспорту, посвідчення водія, тощо), - з якого можливо було б належним чином встановити (ідентифікувати) особі ОСОБА_4 .

Загалом, на мою думку як слідчого судді, - клопотання про арешт майна складене поверхнево, без належної оцінки фактичних даних, що стосуються події кримінального правопорушення, та відповідної належної юридичної оцінки цих обставин, - що і потягнуло за собою часткове задоволення аткого клопотання.

Щодо оскарження даної ухвали:

- Питання скасування арешту майна, як мною було вище вказано, - врегульовано положеннями ст. 174 КПК України.

Зазначаю, що положення ст. 174 КПК України - не передбачають порядок, строки оскарження ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні клоптання про скасування арешту майна.

Перелік ухвал, порядок та строки оскарження ухвал слідчого судді, під час досудового розслідування кримінального провадження, - врегульовано положеннями ст. 309 КПК України, а в ч. 1 ст. 309 КПК України чітко вказано перелік ухвал, на які може бути подана апеляційна скарга.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України - підлягають апеляційному оскарженню лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмова у ньому.

Також слід зазначити, що ухавла слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна не входить до переліку ухвал, які підлягають оскарженню, та які зазначені в ч. 2 ст. 309 КПК України.

Відповідно, так як ухвала слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна не воходить до перелік ухвал слідчого судді, який зазначено в ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України, - слід керуватися положеннями ч. 3 ст. 309 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 174, ст. 309, ч. 2 ст. 369, ст.ст. 370 - 372, ст. 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , - про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 10.10.2024 року в справі № 368/1572/24, - задовольнити частково.

Речовий доказ, - човен дюралевий «Южанка», 1972 року побудови, зеленого кольору, без ідентифікуючих написів, з пломбою SRU 0000468, судно UAK - 7956 - К, - повернути на відповідальне зберігання (без зняття арешту з цього майна), - власнику, - ОСОБА_5 , ( АДРЕСА_1 ).

В задоволенні решти клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від остаточного процесуального рішення в рамках даного кримінального провадження на підставі ч. 1 ст. 309 КПК України, - не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1