Справа № 497/1532/24
Провадження № 1-кп/497/51/25
УХВАЛА

23.01.25 року Болградський районний суд Одеської області у складі суду:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Болград, обвинувальний акт та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття провадження у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 25.06.2024 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який на підставі вимог ст.89 КК України не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 25.06.2024 року о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Юність», що розташований за адресою: Одеська область, м.Болград, пров.Кутова, 1, де, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, висловив прохання до раніше незнайомого йому водія таксі ОСОБА_5 дати йому нібито зателефонувати з мобільного телефону марки «ZTE Blade А51», який належить останньому.

Після цього, ОСОБА_4 , свідомо знаючи, що даний мобільний телефон він не поверне, шляхом обману - під привидом того, що йому необхідно зателефонувати з метою взяття в борг грошей для оплати поїздки на вказаному таксі, отримав у останнього мобільний телефон марки «ZTE Blade А51» вартістю 1373,33 гривень, в якому знаходилось: карта пам`яті марки «Kingston» об`ємом 16 Gb вартістю 93 гривні та сім-карта оператора «Лайф» вартістю 199 грн. та зник з місця події, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 1665,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, за ознаками (правовою кваліфікацією): заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В судовому засіданні 23 січня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 подав письмове клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності Закону, яким встановлювалась кримінальна відповідальність, а саме: у зв`язку з декриміналізацією Закону, який встановлював відповідальність за вчинення шахрайства, розмір майна (шкоди) не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, при цьому обвинувачений висловився, що йому відомо, що вказана підстава для закриття кримінального провадження є нереабілітуючою.

Прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення поданого клопотання не заперечував.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріли судового провадження та клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ч.1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до вимог ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Тобто, з 09 серпня 2024 року змінився "розмір крадіжки", який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302 грн. 80 коп.).

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), на загальну суму 1665,33 грн.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3 028,00 грн., а 50 відсотків від його розміру становлять 1 514,00 грн.

Таким чином з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-ІХ, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, розмір вартості привласненого майна шляхом шахрайства, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.1 ст.190 КК України, становить у 2024 році 3 028,00 (1 514,00 х 2= 3 028,00).

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність Закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність, у тому числі, за заволодіння майном шляхом шахрайства, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а тому клопотання захисника слід задовольнити.

Доказів наявності в даному кримінальному провадженні речових доказів та понесених процесуальних витрат (витрати на залучення експерта), а ні стороною обвинувачення, а ні самим обвинуваченим, надані не були, хоча в обвинувальному акті вказано про їх наявність (2271,84 грн.), прокурор відповідних клопотань або пояснень не заявляла.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,5 КК України, Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX, ст.ст. 26, 284, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000094 від 25.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград Одеської області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали направити начальнику Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1