Справа № 939/117/25
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2025 рокуселище Бородянка

Слідчий суддя Бородянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту та визначення місця зберігання майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 17 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, мотивуючи його тим, що СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000023 від 17 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 січня 2025 року до чергової частини ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про те, що 16 січня 2025 року на автодорозі Т1019, між с. Дружня і с. Вабля Бучанського району Київської області, за географічними координатами 50.649783, 29.793691 виявлено вантажний автомобіль лісовоз-С Краз 255, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив колоди деревини породи сосна об`ємом 14 м3 без відповідних дозвільних документів.

16 січня 2025 року в період часу з 14 години 34 хвилин по 15 годину 44 хвилини, слідчим СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області проведено огляд загальнодоступної ділянки території, яка розташована поблизу с. Дружня Бучанського району Київської області, неподалік автодороги Т1019 за географічними координатами 50.649783, 29.793691, в ході якого було вилучено належний йому ( ОСОБА_3 ) вантажний автомобіль лісовоз-С Краз 255, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов якого завантажено колодами породи сосна в кількості 41 шт., довжиною 4 метри кожна, різного діаметру, загальним об`ємом 14 м3, і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Вилучені під час огляду місця події автомобіль і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу були визнані речовими доказами в кримінальному провадженні та на них накладено арешт за ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2025 року.

З вказаною ухвалою він не погоджується і вважає, що слідчим суддею необґрунтовано позбавлено його ( ОСОБА_3 ), як власника, права користування майном. Крім того, він не був повідомлений про розгляд клопотання про арешт належного йому на праві власності транспортного засобу та не викликався до органу, який здійснює досудове розслідування, для дачі пояснень.

З огляду на те, що за постановою слідчого визначене місце зберігання автомобіля майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів у АДРЕСА_1 , а тому вважає, що транспортний засіб зберігається у неналежних умовах, на відкритому майданчику, що може призвести до його пошкодження і руйнування, оскільки з автомобілем не проводяться відповідні регламентні роботи, а для довгострокового зберігання автомобіль не готувався і з ним не проведено заходів консервації на тривале зберігання у нерухомому стані. Також, в автомобілі не вимкнено живлення, що на даний час призвело до виведення із ладу акумулятора, а в силу тривалої дії на шини та ресори автомобіля ваги навантаженої на нього деревини, зазначені вузли могли вийти з ладу. Крім того, наявні підстави вважати, що належний йому транспортний засіб може бути розукомплектованим у визначеному слідчим, а не судом, місці зберігання, оскільки відповідальної особи за збереження автомобіля не визначено, відповідне зобов`язання на відповідальне зберігання автомобіля від конкретної особи не відбиралося та акт приймання на зберігання не складався.

Враховуючи вказані обставини, а також з урахуванням того, що транспортний засіб і свідоцтво про його реєстрацію були оглянуті слідчим ще 16 січня 2025 року, яким зафіксовано всі необхідні відомості щодо автомобіля, вважав, що на даний час відпали потреби в подальшому застосуванні арешту щодо належного йому на праві власності транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію.

Крім того вказав, що на даний час ні слідчим, ні прокурором, які здійснюють відповідно досудове розслідування і процесуальний нагляд у кримінальному провадженні, не доведено жодної із підстав, визначених у статті 173 КПК України, щодо арешту майна, а тому просив частково скасувати арешт на майно, накладений за ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2025 року, визначити місце зберігання майна за адресою його проживання і передати майно на відповідальне зберігання йому як власнику.

У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні 05 березня 2025 року заперечував щодо скасування арешту, обґрунтовуючи це тим, що на даний час органом досудового розслідування проведені не всі слідчі (розшукові) дії, зокрема, вживаються заходи, спрямовані на встановлення місця вчинення кримінального правопорушення, у тому числі місця знаходження пнів від деревини та слідів коліс належного ОСОБА_3 транспортного засобу в лісі, на якому ОСОБА_5 здійснювалося незаконне перевезення деревини, оскільки останній не вказав місце, де знайшов колоди. Для визначення місця перебування ОСОБА_5 було отримано тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у володінні оператора мобільного зв`язку, після отримання якої заплановано проведення огляду місця події з метою встановлення слідів кримінального правопорушення, а саме залишених колесами транспортного засобу, та в разі їх виявлення призначення судово-трасологічної експертизи для виконання якої необхідно надати вилучений автомобіль.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Порядок скасування арешту визначений статтею 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи доводи, на які посилається прокурор як на підстави для відмови в скасуванні арешту, слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час органом досудового розслідування не проведено всі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, зокрема, місця його вчинення, і проведення відповідних експертиз у разі виявлення слідів кримінального правопорушення, а тому вважає клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту передчасним і таким, що не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя також враховує, що обраний захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які регламентуються нормами КПК України. Відповідно у випадку, якщо стороною обвинувачення у розумні строки, відповідно до ст. 28 КПК України не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, власник майна не позбавлений права повторно ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальну провадженню.

Керуючись ст. 131, 132, 170, 174, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту та визначення місця зберігання майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 17 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_7