Справа № 753/8351/21 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4866/2024 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 001141 від 13.04.2021, № 0001404 від 11.05.2021, № 0003193 від 09.08.2023 за апеляційною скаргою прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва зі змінами на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 02.06.2023 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 186, ч.4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом повного складань покарань, призначено ОСОБА_7 покарання із врахуванням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2023 року, перевівши на підставі ст. 72 КК України покарання у виді 200 годин громадських робіт у 25 днів позбавлення волі, визначивши остаточне покарання у виді 5 років 25 днів позбавлення волі, зарахувавши у строк призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком;

початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати із 18.11.2023 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення у період із 09.05.2023 року по 15.05.2023 року, із 13.04.2021 року по 15.04.2021 року та із 11.05.2021 року по 12.05.2021 року, в розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі;

вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 12.04.2021 близько 20:00 год., перебуваючи біля ресторану «Суши-майстер», що знаходиться адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 158-К, помітив припаркований мопед, після чого в нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, реалізуючи який, він підійшов до вищевказаного транспортного засобу та, взявшись обома руками за кермо мопеду та знявши його з підніжки, шляхом котіння умисно незаконно заволодів транспортним засобом -мопедом марки «YАМАНА JOG 36J», 2007 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з об`ємом двигуна 50 см/куб, вартістю 16 807 грн. 00 коп., спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_7 10.05.2021 приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні загального коридору, поблизу квартири АДРЕСА_3 , маючи раптовий, злочинний, корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме ювелірних прикрас, що знаходились на шиї ОСОБА_9 , яка в цей час перебувала поруч, реалізуючи вказаний умисел, підійшовши до потерпілої та схопивши останню за ювелірні прикраси, що знаходились на її шиї, відкрито заволодів срібними та золотими прикрасами, які належали потерпілій та в подальшому утримуючи вищевказані прикраси в руках, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 2150 грн. 00 коп.

Крім того, ОСОБА_7 05.08.2023р. близько о 20 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні автозаправної станції «КЛО», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 179, побачив на столі мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 6А, 2/16 Gb, після чого у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, реалізовуючи який, ОСОБА_7 , переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто з обслуговуючого персоналу та відвідувачів автозаправної станції «КЛО» не спостерігає, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав зі столу мобільний телефон марки XiaomiRedmi6А, 2/16 Gb, чорного кольору, вартістю 1410 гривень 50 копійок, який належить ОСОБА_10 , в умовах воєнного стану, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 1410 гривень 50 копійок.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2024 рокув частині засудження ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України скасовано, а кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - закрито на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, вказав, що при призначенні обвинуваченому покарання судом не враховано те, що санкцією ч. 1 ст. 289 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від 3 до 5 років або позбавлення волі на той самий строк, тоді як суд призначив покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 2 років позбавлення волі, що призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просив оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 3 років позбавлення волі; відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом повного складань покарань, призначити ОСОБА_7 покарання із врахуванням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2023 року, перевівши на підставі ст. 72 КК України покарання у виді 200 годин громадських робіт у 25 днів позбавлення волі, визначивши остаточне покарання у виді 3 років 25 днів позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення прокурора, який підтримав зміни до апеляційної скарги та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора зі змінами; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Рішення суду в частині доведеності вини ОСОБА_7 , правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 186 КК України, а також правильність призначеного йому основного покарання за ч. 1 ст. 186 КК України, учасниками судового розгляду не оскаржується та апеляційним судом не перевіряються. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне призначення судом першої інстанції покарання за ч. 1 ст. 289 КК України, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу;

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року передбачено, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, санкцією ч. 1 ст. 289 КК України, чинною на час вчинення ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Як вбачається з вироку Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2024 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 основне покарання у виді 2 років позбавлення волі, тобто не у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції порушив загальні засади призначення покарання, передбачені положеннями ст. 65 КК України та неправильно призначив обвинуваченому розмір основного покарання за ч. 1 ст. 289 КК України, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що вирок суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України підлягає скасуванню в частині призначеного судом покарання в зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання та ухвалення в цій частині вироку апеляційного суду.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 289 КК України колегія суддів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, даних про особу обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини та щирого каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, приходить до переконання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 289 КК України, а саме у виді 3 років позбавлення волі.

Разом з цим, враховуючи, що ОСОБА_7 засуджений також за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, що не оскаржується учасниками судового провадження, то на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 необхідно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 3 років позбавлення волі. Крім того, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом повного складання покарань, ОСОБА_7 необхідно призначити остаточне покарання із врахуванням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2023 року, перевівши на підставі ст. 72 КК України покарання у виді 200 годин громадських робіт у 25 днів позбавлення волі, визначивши остаточне покарання у виді 3 років 25 днів позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде сприяти меті покарання, яка визначена ч. 2 ст. 65, ч.2 ст. 50 КК України, тобто буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням зазначеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок скасуванню в частині призначеного обвинуваченому покарання, з ухваленням нового вироку в цій частині відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва зі змінамизадовольнити.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом повного складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2023 року перевівши на підставі ст. 72 КК України покарання у виді 200 годин громадських робіт у 25 днів позбавлення волі призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 25 (двадцяти п`яти) днів позбавлення волі.

В решті вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4