Справа № 133/3546/24
Провадження №11-сс/801/989/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Пєтухова
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

та його захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.12.2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.09.2024 за №0000437,

якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Хмільницького районного ВП РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з 13.12.2024 по 11.02.2025, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

-який підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Старший слідчий СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_6 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та відповідальність за їх незаконний обіг, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи корисливу мету, у невстановленої під час досудового розслідування особи, місці та час, але не пізніше 04 жовтня 2024 року, закупив психотропні речовини у невстановленій кількості з метою подальшого їх збуту, які зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_6 , 04.10.2024 в ранішній час домовився із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , який діяв під контролем працівників поліції, про продаж йому психотропної речовини PVP за грошові кошти у сумі 700 гривень, повідомивши останньому про те, що він повинен прийти за вищевказаним місцем проживання ОСОБА_6 , де той в свою чергу, продасть йому психотропну речовину PVP, а ОСОБА_9 за надану психотропну речовину здійснить з ним розрахунок грошовими коштами у сумі 700 гривень.

На виконання вказаних домовленостей 04.10.2024 близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_9 , який діяв під контролем працівників поліції, прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де його зустрів останній та разом вони зайшли на територію вказаного домоволодіння і піднялись на другий поверх гаражного приміщення, де ОСОБА_6 передав ОСОБА_9 з рук в руки фольговий згорток з вмістом кристалічної речовини, яку попередньо заготовив, а ОСОБА_9 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 700,00 гривень.

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-24/20003-НЗПРАП від 14.10.2024 в наданій на дослідження кристалічній речовині, яку ОСОБА_6 збув ОСОБА_9 , міститься психотропна речовина PVP. PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В досліджуваній кристалічній речовині, масою 0,5251 г, маса PVP складає 0,4060 г.

Окрім цього установлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 15 години 00 хвилин 18 жовтня 2024 року, під час проведення оперативної закупівлі, під оперативним контролем працівників поліції, маючи прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом бойових припасів та вибухових речовин, переслідуючи мету особистого збагачення, за попередньою домовленістю з покупцем по мобільному телефону, перебуваючи у одному з господарських приміщень на території власного домоволодіння, збув покупцеві ОСОБА_9 , корпус ручної гранати Ф-1 без запала з маркуванням «69-Е-386 ТНТ», яку попередньо заготовив, за гроші в сумі 3000,00 гривень Національного Банку України (три купюри номіналом 1000 грн. з серійними номерами: БП 7542557, ГН 0551221, АН 8623115).

Відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/102-24/20869-ВТХ від 24.10.2024, наданий на експертизу металевий предмет еліпсоподібної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею із маркувальними позначками «69-Е-386 ТНТ», яку збув ОСОБА_6 - є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення.

Також установлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 18 години 00 хвилин 11 грудня 2024 року, під час проведення оперативної закупівлі, під оперативним контролем працівників поліції, маючи прямий умисел на вчинення кримінальних правопорушень пов`язаних з незаконних обігом психотропних речовин, бойових припасів та вибухових речовин, переслідуючи мету особистого збагачення, за попередньою домовленістю з покупцем, перебуваючи в приміщенні одноповерхової цегляної будівлі (колишня станція подачі води) по вул. Робітничій (без нумерації) в селищі Бродецьке Хмільницького району Вінницької області, за грошові кошти в сумі 6300 гривень ( шість купюр номіналом 1000 гривень з серійними номерами АС2789135; БК4449054; ГМ4311041; ВТ8317984; АЛ8650918; ГП2002769; одна купюра номіналом 200 гривень з серійним номером ВЛ6028983; одна купюра номіналом 100 гривень з серійним номером ЄИ1864789) збув покупцеві під вигаданими даними ОСОБА_9 , два поліетиленових зіп-пакети з вмістом кристалічної речовини білого кольору, зовні схожу на особливо небезпечну психотропну речовину PVP, предмет світло-коричневого кольору з маркуванням на поверхні «ТРОТИЛОВАЯ ШАШКА 200Г 80-9-90»; корпус гранатометного пострілу «ВОГ-17» з маркуванням на донній частині «4-С 88», предмет сріблястого кольору до якого за допомогою кільця з чікою приєднана зигзагоподібна пластина на якій наявне маркування «на зовнішній поверхні УЗРГМ 90-76 УЗЧП та на внутрішній поверхні 386-78-76», циліндричний предмет сріблястого кольору із зовнішньою різьбою на донній частині якої наявні електричні дроти.

11.12.2024 о 18 год. 43 хв. ОСОБА_6 в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

12.12.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Щодо необхідності у обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу слідчий вказує на те, що під час досудового розслідування зібрано докази для обґрунтованої його підозри у вчиненні злочину, санкція якого передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та встановлено ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків.

За змістом клопотання, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 переслідується необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, та вчиняти інші повторні кримінальні правопорушення пов`язанні з незаконним обігом психотропних речовин, бойових припасів та вибухових речовин.

За змістом клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин та відносно останнього проводиться досудове розслідування щодо збуту ним бойових припасів та вибухових речовин, а тому, розуміючи, невідворотність покарання за вчинення даних злочинів може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи дані обставини ризик щодо переховування підозрюваного від слідства та суду є обґрунтованим.

Також ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, що підтверджує відсутність у нього стійких соціальних зв`язків та відсутність постійного джерела прибутку. Таким чином, ризики, що він може продовжувати вчиняти повторні умисні тяжкі злочини, щоб здобути кошти для своїх потреб є обгрунтованим.

Крім того підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, з метою уникнення від відповідальності може здійснювати тиск на свідків у даному кримінальному провадженні, у тому числі на «покупця» який надає відносно нього послідовні покази, з метою уникнення від відповідальності.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним і не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а тому старший слідчий просив застосувати відносно підозрюваного тримання під вартою терміном на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор та старший слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_6 щодо клопотання заперечував, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. також вказав, що він не заперечує вчинення ним кримінального правопорушення за вказаних у повідомленні про підозру обставин.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 підтримав ОСОБА_6 та зауважив, що його підзахисний не має на меті переховуватись, має намір співпрацювати зі слідством, а тому безпідставним є посилання на ймовірний вплив з його сторони на свідків.

Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 грудня 2024 року клопотання задоволено частково.

Обрано підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Калинівка Калинівського району Вінницької області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з 13.12.2024 по 11.02.2025 включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки на строк до 11.02.2025 включно:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 ;

2) прибувати за першим викликом до суду, прокурора, слідчого;

3) не відлучатись з місця проживання без дозволу суду, прокурора, слідчого;

4) утриматися від будь-якого спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено підозрюваному положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно з якими працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Роз`яснено підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

В обґрунтування своїх висновків, слідчий суддя встановив та виходив з того, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 є доведеною. При цьому суд не брав до уваги відомості протоколів допиту свідків, оскільки такі особи не були допитані безпосередньо у суді, відповідних клопотань від прокурора суду не надходило. Підозрюваний ОСОБА_6 відповідно до вимоги про судимість від 04.09.2024 № 11362 не судимий.

На думку слідчого судді, ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеним, оскільки такі обставини не підтверджуються жодними доказами.

Що стосується ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, суд вважав, що даний ризик є доведеним з огляду на обставини справи та санкцію статті, якою передбачено покарання за відповідною статтею.

Ризик, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, доведений тим, що обвинувачений обізнаний про місце їхнього проживання, а тому зможе на них незаконно впливати, так як отримає можливості здійснювати на них тиск, з метою їх спонукання шляхом залякування, погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового розгляду та його результати.

На думку слідчого судді, ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду та незаконного впливу на свідків можна запобігти шляхом застосування до ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту. Перебування останнього цілодобово за місцем свого проживання, яке встановлено слідчим суддею на підставі матеріалів справи, унеможливить його контактування зі свідками; передбачена процедура нагляду за поведінкою підозрюваного, що перебуває під цілодобовим домашнім арештом, покликана забезпечити його перебування в одному чітко визначеному місці. Крім того, додатковий обов`язок здати уповноваженій особі документи, що дають право на виїзд з країни, посилить дію домашнього арешту, та буде запобігати спробам незаконного переміщення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.12.2024 року та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин та відносно останнього проводиться досудове розслідування щодо збуту ним бойових припасів та вибухових речовин, а тому розуміючи невідворотність покарання за вчиненні ним кримінальні правопорушення, яке є достатньо суворим, у випадку визнання ОСОБА_6 винним, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснювати тиск на свідків, у тому числі на «покупця», який надає відносно нього послідовні покази з метою уникнення від відповідальності.

Також прокурор звернув увагу суду на те, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, що підтверджує відсутність у нього стійких соціальних зв`язків та відсутність постійного джерела прибутку, а тому зможе продовжувати вчиняти повторні умисні тяжкі злочини, щоб здобути кошти для своїх потреб. Окрім того, судом не було проведено належним чином оцінку того, що ОСОБА_6 вчинив злочин перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Під час проведення слідчої дії допиту підозрюваного, останній відмовився надавати покази користуючись положеннями ст.63 Конституції України, що суперечить доводам сторони захисту, що ОСОБА_6 готовий надавати викривальні покази щодо себе та співпрацювати з органами досудового розслідування.

За таких обставин, на думку прокурора менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт , не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Інші учасники провадження судове рішення не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Захисник ОСОБА_7 та сам підозрюваний ОСОБА_6 заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, так як вважають її законною та обґрунтованою.

Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників провадження не надходило.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. ст.3, 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані повністю.

При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Також наряду з вказаним у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В ході апеляційного розгляду не знайшли свого відображення доводи апеляційної скарги прокурора. Стороною обвинувачення ні при розгляді слідчим суддею клопотання, ні при апеляційному розгляді на даному етапі не доведено про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначених слідчим у клопотанні.

Так, одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Частиною 7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

За таких обставин, з урахуванням особи підозрюваного, який має постійне місце проживання в селищі Бородицьке Хмільницького району Вінницької області, вік та стан здоров`я останнього, характер вчинення кримінальних правопорушень, є особою раніше не судимою, позитивно характеризується за місцем проживання, поведінку під час досудового слідства, визнання вини за вказаних у повідомленні про підозру обставин, а тому на переконання колегії суддів апеляційного суду, обраний слідчим суддею підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , та не буде порушувати його права, передбачені ст.43 Конституції України.

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином апеляційний суд вважає, що застосований запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у вказаному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування. Водночас, звертає увагу на те, що при порушенні підозрюваним визначених умов та обмежень цілодобового домашнього арешту, слідчий чи прокурор вправі ставити питання про зміну йому запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи і підстави, з яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.194,196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні апеляційним судом не виявлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 грудня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 за ч. 2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3