Справа № 304/1012/24 Провадження № 1-кс/304/334/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у розгляді клопотання про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И Л А:

На розгляді в слідчого судді Перечинському районному суді Закарпатської області ОСОБА_5 знаходиться клопотання представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про скасування арешту, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на земельну ділянку, накладеного ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 травня 2024 року.

03 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав заяву про відвід слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у розгляді клопотання про скасування арешту майна.

Ключовим аргументом, яким мотивована заява, є те, що всупереч положення ч. 2 ст. 174 КПК України щодо трьох денного строку розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчим суддею ОСОБА_5 перше судове засідання у справі було призначено лише на 23 грудня 2024 року о 10:20 год, тобто після спливу більше місяця з моменту визначення ОСОБА_5 як слідчого судді у справі. У подальшому, у зв`язку із забезпеченням стороні обвинувачення надання копій витребуваних захисником документів, судове засідання у справі № 304/1012/24 було відкладено на 16 січня 2025 року, а згодом на 28 січня 2025 року на 14:00 год для надання заявнику можливості подати свої пояснення з приводу витребуваних доказів. При цьому, після 28 січня 2025 року та аж до 04 березня 2025 року слідчий суддя ОСОБА_5 жодних судових засідань у справі № 304/1012/24 не призначав, на неодноразові заяви ОСОБА_3 із проханням повідомити про дату та час судового засідання після 28 січня 2025 року зі сторони суду просто ігнорувались. Призначене судове засідання на 04 березня 2025 року, тобто після спливу більше місяця з моменту останнього судового засідання, було нічим необґрунтовано.

Ще одним аргументом, яким мотивована заява про відвід судді, є те, що ОСОБА_3 стало відомо, що після 28 січня 2025 року в межах кримінального провадження № 0000024 від 09 квітня 2024 року органом досудового розслідування було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 366 КК України. Ця обставина додатково свідчить про упередженість слідчого судді ОСОБА_5 , оскільки затягуючи розгляд справи, останній надає перевагу слідчому органу в поданні ними доказів, вчиненні процесуальних дій, чим порушується принцип змагальності сторін.

На підставі викладеного вважає, що слідчий суддя ОСОБА_5 порушив всі можливі процесуальні строки розгляду клопотання про скасування арешту майна, що є грубим порушенням процесуального законодавства, та відповідно викликає сумніви в його об`єктивності та неупередженості.

За наведених обставин просить заяву про відвід задовольнити.

У судове засідання заявниця ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 не з`явився, однак останній подав заяву, в якій просив питання про відвід судді розглянути в їх відсутності, подану заяву підтримує в повному обсязі та просить таку задовольнити, з підстав, зазначених у такій.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання також не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд заяви про відвід провести у його відсутності, при цьому проти задоволення такої заперечив, у зв`язку з відсутністю об`єктивних підстав для її задоволення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, які мають значення для вирішення питання про відвід, дійшов до такого висновку.

Так, підстави для відводу судді в кримінальному провадженні чітко визначені та передбачені ст. 75 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь в кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як видно із приписів частин 1, 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Фактично відвід, заявлений представником заявника ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 , ґрунтується на тому, що слідчий суддя ОСОБА_5 порушив процесуальні строки розгляду клопотання про скасування арешту майна, що є порушенням процесуального законодавства. Вказує, що зазначене викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності слідчого судді ОСОБА_5 під час розгляду клопотання про скасування арешту на майно.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості в судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Таким чином, визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді у вказаному кримінальному провадженні, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

З огляду на зазначене, ЄСПЛ у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції.

Крім цього, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо в заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Також, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Cумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

При цьому, в ході розгляду цієї заяви про відвід, передбачених положеннями ст. 75 КПК України, підстав та обставин, за яких слідчий суддя ОСОБА_5 не може брати участь в розгляді клопотання про скасування арешту на майно, слідчим суддею не встановлено.

Аргумент адвоката ОСОБА_4 , що слідчий суддя ОСОБА_5 порушив процесуальні строки розгляду клопотання про скасування арешту майна, сам по собі за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість судді в результатах розгляду клопотання про скасування арешту на майно, на переконання слідчого судді, не може бути достатньою підставою для сумнівів у неупередженості судді.

При цьому, заявником не подано будь-яких доказів упередженості судді ОСОБА_5 .

Таким чином, підстави для задоволення заяви про відвід судді відсутні, оскільки не містить належних та достатніх даних необ`єктивності, упередженості або особистої зацікавленості судді, заявником викладено лише суб`єктивні твердження та припущення.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 369-372, 309 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у розгляді клопотання про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1