ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/1821/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/105/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - п.3-1 ч.1 ст.284 КПК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 січня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 та закрито кримінальне провадження №0000018, внесене до ЄРДР 10 липня 2020 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд мотивував своє рішення тим, що оскільки особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення в ході досудового розслідування не встановлено, а строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення, який становить 2 роки, закінчився, прийшов до висновку, що кримінальне провадження №0000018 від 10 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, слід закрити на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 січня 2025 року про задоволення клопотання прокурора Чортківської окружної прокуратури щодо закриття кримінального провадження №0000018 - скасувати та у випадку пропущення строку на оскарження, поновити його.

Апелянт вважає ухвалу суду не обґрунтованою та не законною.

Посилається на те, що в ухвалі суду не зазначено документів, які були підставою для прийняття Копичинецькою міськрадою рішення №28 від 02.03.2009 року Про безоплатну передачу у власність земельних ділянок..., не викладено та не оцінено показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , не зазначено на підставі яких документів у нього вилучили земельну ділянку.

Вказує, що без з`ясування обставин вилучення в нього спірної ділянки неможливо кваліфікувати діяння винуватих.

На думку апелянта, незаконне вилучення земельної ділянки відбулося внаслідок зловживань з боку службових осіб Копичинецької міськради, Гусятинської РДА та райвідділу Держгеокадастру, такі діяння вважаються злочинними і кваліфікуються за ст. 364 КК.

Апелянт посилається на те, що для закриття кримінального провадження в разі закінчення строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності необхідно встановити цю особу, а якщо така особа не встановлена, то вона, відповідно до ст. 49 КК, не може бути звільнена від кримінальної відповідальності.

Наголошує на тому, що не відповідає фактичним обставинам справи висновок, що не вдалося встановити особу, яка вчинила це кримінальне правопорушення, оскільки вважає, що незаконне вилучення земельної ділянки відбулося внаслідок зловживань з боку службових осіб Копичинецької міськради, Гусятинської РДА та райвідділу Держгеокадастру,

Вважає, що розглядаючи дану справу, суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, прокурора, який рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність як засада кримінального провадження з огляду на ч. 2 ст. 9 КПК полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно зі ст. 25 КПК, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки усіх зібраних та перевірених доказів.

З матеріалів провадження вбачається, що 10.07.2020 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 за фактом звернення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 стосовно самовільних дій Копичинецької міської ради щодо земельної ділянки, на яку він претендує, за правовою кваліфікацією ст. 356 КК України.

Вказане кримінальне провадження неодноразово дізнавачем закривалося та скасовувалося для здійснення необхідних слідчих дій.

Розглядаючи клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000018, внесеного до ЄРДР 10 липня 2020 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України з підстав п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України суд обмежився перерахунком доказів, зібраних на досудовому розслідуванні та, не надавши жодної правової оцінки зібраним у справі доказам вказав, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, пославшись на те, що будь-якій особі не вручено повідомлення про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Такі висновки суду є необґрунтованими, оскільки суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема, в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23), від 18 жовтня 2023 року (справа № 750/1575/23, провадження № 51-4007км23).

З урахуванням наведеного, висновки суду про те, що не встановлена особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, є передчасними, оскільки судом не наведено об`єктивно з`ясованих обставин на підтвердження таких висновків, тому рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 370 КПК України

Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, що відповідно до ст. 409, 412 КПК України є підставою для скасування оскарженого рішення та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно врахувати викладене вище, провести судовий розгляд з урахуванням приписів КПК, за наслідком якого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Беручи до уваги, що строки на апеляційне оскарження апелянтом не порушені, то такі не потребують поновлення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 січня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 та закрито кримінальне провадження №0000018, внесене до ЄРДР 10 липня 2020 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді