Справа № 591/3242/25
Провадження № 1-кс/591/1437/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчої СВ УСБУ в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням погодженим прокурором, яке мотивував тим, що Слідчим відділом Управління СБ України в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 03.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, під час листування у інтернет-месенджерах «Telegram» та «Viber» з іншими особами, надсилав повідомлення, у яких містяться ознаки виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, глорифікації осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України та схвалення й підтримки збройної агресії російської федерації проти України.

04.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду

м. Суми було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено майно. Оскільки вказане майно, на думку слідчого, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже є речовими доказами, просив накласти на нього арешт з метою збереження.

В судове засідання учасники не з`явились, повідомлені про час і місце розгляду справи. Слідчий надіслав заяву про можливість розгляду клопотання без його участі. Неприбуття прокурора, власників та володільців майна згідно ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з відсутністю учасників процесу, на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, у тому числі ті, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Слідчим відділом Управління СБ України в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 03.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Крім того, додані до клопотання матеріали містять відомості про те, що речі, які було вилучено під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Тобто, таке майно містить відомості, які мають значення для кримінального провадження, і які можуть бути доказом під час досудового розслідування та судового розгляду, тому з огляду на положення п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, на вказане майно потрібно накласти арешт з метою збереження.

Вважаю, що в даному випадку для потреб досудового розслідування достатнім та співмірним буде накладення арешту на речі шляхом заборони власників та володільців майна у їх праві на розпорядження та користування.

Таким чином, слідчим доведено наявність підстав, передбачених ч.3 ст.132 та п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 04.04.2025 року в ході проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом обмеження власників та володільців майна у їх праві на розпорядження та користування, а саме на:

- мобільний телефон марки «Samsung», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , s/n: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9C NFC», IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з 2 (двома) сім-картками з абонентськими номерами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_5

з метою збереження вказаного майна як речових доказів по справі.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчу ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1