Справа № 932/1056/25
Провадження № 1-кп/932/166/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в залі суду Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження №0000276 від 27 грудня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, водія-лінійного наглядача лінійно-кабельного відділення взводу зв`язку 4 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 299 від 24.11.2022 старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду водія-лінійного наглядача лінійно-кабельного відділення взводу зв`язку 4 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Приблизно у другій половині листопада 2024 року, перебуваючи у розташуванні військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , діючи умисно, у порушення положень Закону України «Про дорожній рух», посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15 листопада 2019 року), а саме уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, за допомогою мережі «Інтернет», маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, придбав у невстановленої дізнанням особи за винагороду у сумі 7 000 грн завідомо підроблене посвідчення водія категорії «А1 А В1 В С1 С» з серійним номером НОМЕР_3 видане 03.07.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає зразкам аналогічних документів, що перебувають в офіційному обігу на території України з метою його подальшого використання для керування транспортним засобом.

У подальшому, 27 грудня 2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, старший солдат ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Nissan» моделі «Navara», реєстраційний номер « НОМЕР_4 », рухався по проспекту Свободи міста Костянтинівка Краматорського району Донецької області, де на перехресті проспекту Свободи, 161 та вулиці Бельгійській, 74 у місті Костянтинівка Краматорського району Донецької області, був зупинений поліцейським Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області.

Після цього, на вимогу поліцейського Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області старший солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, переслідуючи мету використання підробленого документу посвідчення водія категорії «А А1 В В1 С С1» з серійним номером НОМЕР_3 видане ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, надав поліцейському Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області для ознайомлення завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія категорії «А А1 В В1 С С1» з серійним номером НОМЕР_3 видане 03.07.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим використав підроблений офіційний документ.

Даний бланк посвідчення водія категорії «А А1 В В1 С С1» з серійним номером НОМЕР_3 видане 03.07.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланками посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Умисні дії обвинуваченого старшого солдата ОСОБА_3 , які виразились у використанні завідомо підробленого документа, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

До обвинувального акта, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_3 , складена у присутності його захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів у тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Встановлені в цьому кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання:

-протокол огляду місця події від 27.12.2024 з фототаблицею, відповідно до якого, за адресою Донецька область, Краматорський район м. Костянтинівка, вул. Бельгійська № 74 на відкритій ділянці місцевості громадянин, який на вимогу дізнавача представився як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав для огляду своє водійське посвідчення видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серійний номер ВКН 340912. Після чого, водійське посвідчення НОМЕР_3 було вилучено (том 1 а.с. 9-13) та в подальшому було визнано речовим доказом (том 1 а.с. 19-20);

- відповідь № 31/27/14-1452 від ТСЦ № 1452 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі, відповідно до якої станом на 01.01.2025 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 видавалось посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 10.07.2018 р. в ТСЦ 8044 РСЦ ГСЦ МВС в м. Київ, категорії «АВС». ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 числиться серед позбавлених прав керування транспортними засобами, посвідчення водія вилучене та знаходиться в ТСЦ3242 (том 1 а.с. 25);

-висновок експерта від 30.01.2025 №СЕ-19/113-25/119-ДД, відповідно до якого бланк посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_3 , виданий 03.07.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України (том 1 а.с. 35-39).

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 скоїв вказане кримінальне правопорушення (проступок) за встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його діяння правильно кваліфіковано за ч. 4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 умисного кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, є військовослужбовцем, має вишу освіту, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставина, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Разом із цим, суд звертає увагу на заяву ОСОБА_3 , яка долучена до обвинувального акта, відповідно до якої останній погоджується на призначення йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп).

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді штрафу у межах санкції статті Особливої частини КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

У частині 1 ст. 53 КК України штраф визначається як грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині КК, з урахуванням положень ч. 2 ст. 53 КК, відповідно до якої розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.

Майновий стан винного є поняттям оціночним, оскільки в КК України не визначено його зміст. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком та з урахуванням граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 358 КК України.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Потерпілий у цьому кримінальному провадженні відсутній.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову технічну експертизу документів від 30.01.2025 №СЕ-19/113-25/119-ДД, витрати на яку становлять 1989 грн 75 коп., які відповідно до ст. 122, 124, 126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373-376, 381, 382 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у сумі 1989 грн 75 коп.

Речові докази:

- бланк посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_6 , виданий 03.07.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який переданий на зберігання до камери схову Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня отримання копії судового рішення відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення направити учасникам кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1