ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1153/25 Справа № 194/1338/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 стосовно

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянин України, учень 9-а класу КЗ «Тернівський ліцей №6 Тернівської міської ради Дніпропетровської області», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2024 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 та неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_11 за участю захисника ОСОБА_8 , законного представника ОСОБА_13 , за письмової згоди потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 та визнано ОСОБА_11 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання, з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Зазначеним вироком ОСОБА_11 було визнано винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище та в умовах воєнного стану.

Зі змісту вироку суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_11 вчинив дане кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Неповнолітній ОСОБА_11 , достовірно знаючи що на території України з 05:30 год. 24.02.2022 введений воєнний стан, 05.05.2024 року приблизно о 22:00 год., знаходячись в якості гостя у кв. АДРЕСА_3 , вступив зі своїм знайомим - з особою, щодо якої виділено матеріал в окреме провадження, у злочинну змову направлену на таємне викрадення чужого майна, а саме - особа, щодо якої виділено матеріал в окреме провадження, запропонував неповнолітньому ОСОБА_11 знайти у дворах будинків в м. Тернівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, припарковані автомобілі, з яких в подальшому викрасти чуже майно, на що останній добровільно погодився та 05.05.2024 року приблизно о 23:30 год. останні вийшли з приміщення вказаної квартири та пішли по вулицям м. Тернівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, для пошуку автомобілів для того, щоб в подальшому викрасти з них чуже майно.

Приблизно о 00:10 год. 06.05.2024 року неповнолітній ОСОБА_11 та особа, щодо якої виділено матеріал в окреме провадження, біля буд. 12а по вул. Григорія Сковороди, м. Тернівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, побачили припаркований на автостоянці автомобіль марки «ВАЗ-2121», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_17 , та знаходиться у користуванні ОСОБА_7 , підшукали біля смітника неподалік двору будинку 12а по вул. Григорія Сковороди, м. Тернівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, пластикові пляшки у кількості 4 штук ємністю по 5 та 6 літрів, та шланг, для здійснення крадіжки бензину з вказаного автомобіля та за їх допомогою викрали 5 літрів бензину марки А95 Energi, вартістю 279,95 гривень. В цей же час неповнолітній ОСОБА_11 , руками з прикладанням фізичної сили до ручки водійської двері автомобіля, зламав циліндричний механізм замку замикаючого пристрою дверей автомобіля та проник до салону автомобіля, після чого відчинив капот та викрав встановлений у моторному блоці автомобіля автомобільний акумулятор «INCI AKU» LB1, 50 Ah, 420A (EN) 50 амперний, серійний номер 3006497, вартістю 1859 гривень. Після вчиненого особа, щодо якої виділено матеріал в окреме провадження, та неповнолітній ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2138, 95 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій спільний єдиний злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_11 та особа, щодо якої виділено матеріал в окреме провадження, 06.05.2024 року приблизно о 00:45 год., знаходячись на ділянці місцевості з торця останнього під`їзду буд. 27 по вул. Героїв України, м. Тернівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, підійшли до припаркованого автомобіля марки «ВАЗ-212140-111-30», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_15 , та скориставшись тим, що двері багажнику вказаного автомобіля не були зачинені на замок, відчинили їх та шляхом вільного доступу проникли до салону вказаного автомобіля, звідки таємно викрали набір ключів комбінованих марки «INTERTOOL» НТ-1203 розмірами 6-22 мм, на 12 ключів, вартістю 361,77 гривень та відчинили з салону капот автомобіля, від`єднали за допомогою викраденого ключа клеми акумулятора у моторному блоці автомобіля та таємно викрали автомобільний акумулятор марки «FORSE» 60, 6СТ-60A2Н 600A (EN), 60 амперний, серійний номер 2348 378874, вартістю 1800 гривень, якими розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 2161,77 гривень.

Крім цього, неповнолітній ОСОБА_11 та особа, щодо якої виділено матеріал в окреме провадження,, приблизно о 01:00 год. 06.05.2024 року знаходячись на ділянці місцевості напроти 2-го під`їзду буд. 23 по вул. Героїв України, м. Тернівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, підійшли до припаркованого автомобіля марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_16 , та за за допомогою раніше підшуканих ними, біля смітника неподалік двору будинку 12а по вул. Григорія Сковороди, м. Тернівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, пластикових пляшок ємністю по 5 літрів, та шлангу, таємно викрали 10 літрів бензину марки - А95 Energi, вартістю 559,90 гривень, чим спричинили потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вказану суму. Після вчиненого неповнолітній ОСОБА_11 та особа, щодо якої виділено матеріал в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Також, 06.05.2024 приблизно о 01:45 год. знаходячись на ділянці місцевості з торця першого під`їзду буд. 23 по вул. Героїв України, м. Тернівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, підійшли до припаркованого автомобіля марки «ВАЗ-21053», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_14 , скориставшись тим, що замок водійських дверей вказаного автомобіля має несправність, за допомогою фізичної сили рук відчинили їх та шляхом вільного доступу потрапили до салону вказаного автомобіля, після чого відчинили з салону капот автомобіля, та за допомогою викраденого ключа від`єднали клеми акумулятора у моторному блоці автомобіля та таємно викрали автомобільний акумулятор марки «FORSE» 60, 600A (EN), Premium, 60 амперний, серійний номер , вартістю 2175,30, чим спричинили потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вказану суму. Після вчиненого неповнолітній ОСОБА_11 та особа, щодо якої виділено матеріал в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заступник керівника обласної прокуратури, не оскаржуючи встановлені судом фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім обвинуваченим та правову кваліфікацію його дій, просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України, оскільки умови угоди порушують права, свободи та інтереси неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує на те, що дій обвинуваченого ОСОБА_11 були кваліфіковані судом як продовжуваний злочин, який включав в себе 4 тотожних діяння, охоплених єдиним умислом, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки кожний епізод викраденого майна підлягав окремій та самостійній кваліфікації, з огляду на те, що предметом викрадення були різні речі, зокрема бензин, автомобільні акумулятори, набір інструментів, які викрадались у різних, віддалених один від одного, місцях, у різних потерпілих, що вказує на повторність злочинів, які не охоплюються єдиним умислом, а не на його продовжуваність.

Затвердивши угоду про визнання винуватості та визнавши ці злочини продовжуваними, суд позбавив можливості обвинуваченого ОСОБА_11 заявити клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX), тобто у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки сума викраденого майна за кожним окремим епізодом злочинної діяльності не перевищує суму двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановленої на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, що суттєво впливає на права обвинуваченого та свідчить про істотне порушення вимог КПК України під час затвердження угоди про визнання винуватості.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги заступника керівника обласної прокуратури та з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_11 , його захисник та законний представник підтримали апеляційну скаргу заступника керівника обласної прокуратури та з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Потерпілі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного перегляду, до зали суду не з`явились, заяв про відкладення або про поважність причин неприбуття до апеляційного суду не надходило у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд у їх відсутність, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Перевіривши обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, в якій він просив скасувати вирок, апеляційний суд доходить до висновку, що судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог КПК України, які у даному випадку є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються зокрема: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що мотивувальна частина обвинувального вироку має містити, насамперед, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. У цій частині вироку викладається весь обсяг обвинувачення, визнаного доведеним, а також обставини, які визначають ступінь винності особи, після цього докази, покладені судом в обґрунтування своїх висновків.

Як встановлено колегією суддів та оскаржується стороною обвинувачення в апеляційній скарзі, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 були охоплені єдиними умислом, тобто останнім, на переконання суду було вчинено продовжуваний злочин.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.

Об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру. Такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом одиничного (єдиного) злочину і окремим (самостійним) злочином щодо будь-якого іншого з цих діянь бути не може. При повторності тотожних злочинів кожен із них має власну суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.

Аналогічні висновки викладені в Постановах ККС ВС від 05.12.2024 у справі № 159/7433/21, від 05.12.2024 у справі № 464/3224/21 та ін.

Водночас матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що єдиним злочинним наміром і метою неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 та особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, які сформувалися до початку злочинних дій, було заволодіння паливно-мастильними матеріалами, акумуляторами та наборами ключів.

Правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з епізодів, при повторності, та елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2021 року у справі №521/11693/16-к.

Натомість, як встановлено апеляційним судом, під час викладу фактичних обставин даного кримінального провадження, судом не було виокремлено окремі епізоди, в той час, як кожний епізод злочинної діяльності ОСОБА_11 та особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження мав самостійну мету і спосіб її реалізації, за кожним епізодом є окремий потерпілий, а тому висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_11 продовжуваного кримінального правопорушення є помилковими.

За таких обставин, як слушно зазначає прокурор в своїй апеляційній скарзі, суд першої інстанції фактично унеможливив застосування положень п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України до неповнолітнього обвинуваченого, оскільки сума викраденого майна за кожним епізодом злочинної діяльності, у даному випадку, не перевищує суми двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення інкримінованих обвинуваченому діянь, а тому судом було допущено істотні порушення вимог КПК України, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для його скасування з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, враховуючи ту обставину, що судом було ухвалено вироку, в порядку ст. 475 КПК України, тобто без дослідження обставин справи та перевірки їх доказами, колегія суддів позбавлена можливості самостійно усунути недоліки зазначені в цій ухвалі, повторно дослідити докази та ухвалити власне судове рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно п. 1, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Ураховуючи, що чинним КПК України, з одного боку, чітко визначені повноваження апеляційного суду, до яких не входить дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження та доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції без клопотання учасників судового провадження, що покладено кримінальним процесуальним законом на суд першої інстанції, який цих вимог не дотримався, з другого боку, в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України не входять зазначені порушення вимог чинного законодавства, однак, виходячи з вимог ст. 7 КПК України, суд апеляційної інстанції в даному випадку позбавлений можливості винести рішення у кримінальному провадженні, а тому вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню, а вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 185 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4