Справа №718/3319/24
Провадження №1-кп/718/140/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кіцмань, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 21.08.2024 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки за національністю, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженої, раніше судимої:

-вироком Кіцманського районного суду від 05.07.2024 року за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт;

-вироком Кіцманського районного суду від 31.07.2024 року зі змінами відповідно до вироку Чернівецького апеляційного суду від 02.10.2024 року, за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді 210 годин громадських робіт;

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , відповідно до актового запису № 135 від 22.11.2006 року, є подружжям та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приниження свого чоловіка ОСОБА_6 , з особистих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняла фізичне та психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_6 .

Так, 25.06.2024 близько 19:30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту із чоловіком ОСОБА_6 , під час якого, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи кримінально каране значення своїх дій, нанесла йому один удар металевою лопатою в ділянку обличчя зліва.

У результаті даних дій у потерпілого ОСОБА_6 наявне тілесне ушкодження у вигляді гематоми на обличчі, яке відповідно до висновку експерта № 94-Е від 26.06.2024 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

За вказані дії, вироком Кіцманського районного суду від 05.07.2024 ОСОБА_8 притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Крім того, 03.07.2024 о 13:00 год., ОСОБА_7 перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_6 , під час якого ображала його лихослів`ям, в результаті чого могла бути завдана шкода його психологічному здоров`ю, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вище вказані протиправні дії 03.07.2024 відносно ОСОБА_9 винесено терміновий заборонний припис, який полягав у забороні в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17.07.2024 року ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят ) гривень.

В подальшому, 12.07.2024 близько 06:30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту із чоловіком ОСОБА_6 , під час якого, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи кримінально каране значення своїх дій, нанесла йому два удари дерев`яною палицею в ділянку голови справа та зліва.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 , тримаючи в руках дерев`яну палицю, завдала ОСОБА_6 , який знаходився у лежачому горизонтальному положенні на поверхні землі, декілька ударів в ділянку правої, лівої лопатки, в ділянку ребер зліва та живота справа.

У результаті даних дій у потерпілого ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у вигляді синців: по задній поверхні лівого плечового суглобу; в ділянці лівої лопатки продовгуватої форми; в ділянці правої лопатки; по лопатковій лінії на рівні 9-10-го ребер зліва; по передній черевній стінці дещо справа, забійних ран: в тім`яній ділянці зліва; тім`яно-потиличній ділянці справа, які відповідно до висновку експерта № 496 екс від 12.07.2024 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

За вказані дії, вироком Кіцманського районного суду від 31.07.2024, зі змінами відповідно до вироку Чернівецького апеляційного суду від 02.10.2024, ОСОБА_3 визнано винуватою за ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 210 годин громадських робіт;

Також, 15.07.2024 о 20:00 год., ОСОБА_7 перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство фізичного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_6 , під час якого шарпала за верхній одяг та штовхала його, чим могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вище вказані протиправні дії 15.07.2024 відносно ОСОБА_9 винесено терміновий заборонний припис, який полягав у забороні в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.09.2024 року ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Відносно ОСОБА_9 , також застосовувались такі заходи протидії та запобігання вчиненню домашнього насильства як профілактичні бесіди з працівниками Відділення поліції № 2 (м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області; стосовно ОСОБА_9 виписувалися термінові заборонні приписи кривдника; ОСОБА_8 поставлено на профілактичний облік кривдників.

Однак ОСОБА_7 , незважаючи на те, що за вчинення вказаних дій її притягнуто до адміністративної та кримінальної відповідальності та застосовано до неї інші заходи протидії та запобігання вчиненню домашнього насильства, продовжувала свої умисні систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства стосовно свого чоловіка ОСОБА_6 .

Так, 18.08.2024 року приблизно о 03:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту із чоловіком ОСОБА_6 , під час якого, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи кримінально каране значення своїх дій, нанесла йому один удар цеглою у праву ногу та ще один удар цеглою у правий плечовий суглоб.

У результаті даних дій у потерпілого ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у вигляді: синця - по зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині; саден - по зовнішній поверхні правого плечового суглобу, по зовнішній поверхні правого стегна.

Згідно з висновком експерта № 126-Е від 28.08.2024 вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо подружжя, що призвело до фізичних страждань потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , після роз`яснення їй суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України, визнала повністю. Пояснила суду, що всі обставини, викладені у пред`явленому їй обвинуваченні відповідають дійсності. Вона дійсно вчиняла систематичне психологічне та фізичне насильство щодо свого чоловіка ОСОБА_6 із яким разом проживають, за що неодноразово притягувалася до кримінальної та адміністративної відповідальності. Всі конфлікти виникали на побутовому рівні. Запевнила суд, що більше не буде вчиняти правопорушень.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини, запропонувала порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Просила допитати обвинувачену та потерпілого, дослідити матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої та щодо судових витрат. Щодо міри покарання просила призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ст. 126-1 КК України у виді одного року обмеження волі. Також просила застосувати відносно ОСОБА_3 терміном на 2 (два) місяці обмежувальні заходи, згідно із п. 4 ч.1 ст. 91-1 КК України, у виді заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував, щодо запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Просив не позбавляти волі ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Оскільки обвинуваченою, іншими учасниками судового розгляду не оспорюються фактичні обставини справи, обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення, про що вказала у судовому засіданні, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності її позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та потерпілого, а також дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченої, надані судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння нею змісту обставин, добровільності та істинності її позиції.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченої, які вона надала суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленою із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, за обставин наведених у вироку.

З огляду на наведене, виходячи із вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ст. 126-1 КК України, оскільки остання вчинила домашнє насильство, яке виразилось в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства відносно чоловіка (щодо подружжя), що призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченій ОСОБА_3 , суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу винної, яка раніше судима, вказане кримінальне правопорушення вчинила в період не знятої та непогашеної судимості, неодноразово притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо свого чоловіка (потерпілого у кримінальному провадженні), негативно характеризується за місцем проживання. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №1554 від 16.10.2024 року на даний час ОСОБА_3 виявляє ознаки психічного захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушеннями поведінки, вона може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На період часу до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_3 ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого психічного захворювання не виявляла, вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_3 застосування заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, виходячи з засад співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ст. 126-1 КК України у виді одного року обмеження волі.

Крім того, згідно із ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Такі заходи можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Таким чином, враховуючи встановлені у кримінальному провадженні обставини, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченої ОСОБА_3 обмежувальні заходи, передбачені п. 4 ч.1 ст. 91-1 КК України, у виді заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб терміном на 2 (два) місяці.

Призначене покарання та застосований обмежувальний захід, на думку суду, забезпечить виправлення ОСОБА_3 та попередить вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не було заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня прибуття та постановки її на облік у виправному центрі.

На підставі п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід у виді заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб терміном на 2 (два) місяці.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя Кіцманського

районного суду: ОСОБА_1