У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2025 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайло-Ларине, Миколаївського району, Миколаївської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.3 ст.369-2 КК України,

- продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.04.2025р. включно.Визначено розмір застави у сумі 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 878 120 (вісімсот сімдесят вісім тисяч сто двадцять) грн.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5

підозрюваний: ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. Також захисник просить зменшити визначений розмір застави підозрюваному до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Задоволено клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 строком до 10.04.2025р.включно. Визначено розмір застави у сумі 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 878 120 (вісімсот сімдесят вісім тисяч сто двадцять) грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені в клопотанні на сьогоднішній день перестали існувати, так як проведено вже низку слідчих дій, в тому числі обшуки, вилучення майна, проведені експертизи.

Також захисник зазначає, що слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_6 ніс службу в ЗСУ, має низку захворювань, пов`язаних з несенням військової служби під час АТО та повномасштабного вторгнення.

На думку захисника, зважаючи на відомості про особу підозрюваного, можливо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Також захисник зазначає, що судом було визначено розмір застави, який є завідома непомірним для підозрюваного та призводить до неможливості внесення ним застави.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.3 ст.369-2 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2025р.

10.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 10.01.2025 стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10.03.2025 включно, із визначеним розміром застави в 330 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 999 240 грн.

Постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 04.03.2025 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 10.04.2025р.

Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які наявні та не зменшились і на цей час. Строки тримання під вартою відносно підозрюваного закінчуються, проте, завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні у вказаний строк неможливо, оскільки ще необхідно отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок комплексної судової експертизи, повідомити ОСОБА_6 про підозру в кінцевій редакції на підставі аналізу зібраних у ході досудового розслідування доказів, виконати вимоги ст.290 КПК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, тобто наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу та вважав за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , а також слідчий суддя дійшов висновку, що слід визначити підозрюваному розмір застави у сумі 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 878 120 (вісімсот сімдесят вісім тисяч сто двадцять) грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, розглянувши апеляційну скаргу в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до змісту матеріалів судового провадження, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.3 ст.369-2 КК України.

10.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 10.01.2025 стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10.03.2025 включно, із визначеним розміром застави в 330 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 999 240 грн.

Постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 04.03.2025 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 10.04.2025р.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 183, 197, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно з положеннями ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів судового та кримінального проваджень вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Матеріали кримінального провадження також містять відомості, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме не зменшився ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання винуватим, підозрюваний ОСОБА_6 може залишити місце проживання та виїхати на тимчасово окуповані території.

Також, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що наявні такі ризики, як ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі слідчі дії проведені станом на дату розгляду клопотання, також є наявним ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний знайомий з останніми та може здійснювати вплив на них з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з метою отримання неправомірної вигоди за сприяння в уникненні мобілізації. Отже, повернувшись до місця служби підозрюваний матиме змогу продовжувати протиправні дії.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як вбачається з матеріалів провадження, стороною обвинувачення як у клопотанні, так і в суді першої інстанції вмотивовано доведено, що на теперішній час неможливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, так як потрібно ще отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок комплексної судової експертизи, повідомити ОСОБА_6 про підозру в кінцевій редакції на підставі аналізу зібраних у ході досудового розслідування доказів, виконати вимоги ст.290 КПК України.

А тому, враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , яке вчинене в умовах воєнного стану, його суспільну небезпечність, встановлені ризики, а також наведені вище обставини, подальше тримання під вартою підозрюваного є виправданим.

За такого твердження захисника, що одна лише тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 не може бути підставою для продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і до підозрюваного може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не є слушними.

Щодо твердження захисника про незадовільний стан здоров`я підозрюваного, то слід зазначити, що в умовах тримання в СІЗО може надаватись медична допомога, підозрювані, обвинувачені не позбавлені можливості отримувати належне лікування своїх захворювань.

Відповідно до ст. 11 ЗУ « Про попередне увязнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в СІЗО організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Що стосується розміру застави, з яким не погоджується сторона захисту, то слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність визначення застави в сумі 878 120 (вісімсот сімдесят вісім тисяч сто двадцять) грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку колегії суддів, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Так, при визначенні розміру застави стосовно підозрюваного, слідчим суддею було враховано тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, його майновий стан, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно визначив розмір застави, який, з урахуванням наведених ризиків і особи підозрюваного, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на цій стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження, про які йдеться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2025 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: