Провадження № 1-кс/712/147/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю:

підозрюваного ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 при розгляді клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0003642 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В порядку автоматичного розподілу справ судді ОСОБА_1 , надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 при розгляді клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0003642 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Заява про відвід вмотивована тим, що наявні обґрунтовані підстави, які викликають сумнів в об`єктивності слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді справи № 712/15468/24, так як останній, користується кримінальним та кримінально - процесуальними кодексами, які на думку ОСОБА_3 не є Законами, та застосування таких кодексів при розгляді кримінального провадження є грубим порушенням ч.2 ст. 19 Конституції України. Крім того, заявник вважає, що суддя ОСОБА_4 буде змушувати у незаконний спосіб його знайомитися з матеріалами кримінального провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заяву про відвід та просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Суд, вислухавши думку заявника, вивчивши матеріали провадження щодо заявленого відводу, вважає, що заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь в кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Суть цієї правової норми полягає в тому, що вона передбачає визначений законом перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді кримінального провадження.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 81 КПК України у разі з`явлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Положеннями статті 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції України та законів України, на засадах верховенства права.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Головна мета відводу, це гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Окрім того, визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

За приписами статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні та керуються верховенством права, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таких обставин, які б перешкоджали брати участь у розгляді слідчому судді ОСОБА_4 не встановлено, а наведені в заяві про відвід доводи є необґрунтованими, надуманими та не підтверджені доказами .

Посилання ОСОБА_3 на застосування при розгляді клопотання суддею введених в дію кримінального та кримінально - процесуального Кодексів, які на думку заявника, введені незаконно та всупереч Конституції, є неспроможними, оскільки Кримінальний кодекс України (ККУ, КК України) це Закон про кримінальну відповідальність ухвалений Верховною Радою України нормативно - правовий акт, у якому встановлені підстави та принципи кримінальної відповідальності, злочинність і караність діянь, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та покарання. Був ухвалений 05.04.2001, набрав чинності 01.09. 2001. Кримінальний процесуальний кодекс України кодифікований Закон, що визначає порядок кримінального провадження на території України, ухвалений Верховною Радою України 13.04.2012, який набрав чинності 20.11.2012.

Таким чином, с уд наголошує, що для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Обставини, які навів в своїй заяві ОСОБА_3 , не є такими, що ставлять під сумнів законність дій судді і упередженість суду.

Оскільки судом не встановлено й заявником не доведено існування обставин, які б викликали сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 й унеможливлювали розгляд вказаної справи, що перебуває в його провадженні, заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 при розгляді клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0003642 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 13.01.2025 о 09:00 год.

Головуючий ОСОБА_1