Справа №127/9647/25
Провадження №1-кс/127/4119/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, АР Крим, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, в рамках кримінального провадження №0000087 від 25.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000087 від 25.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , призваний по мобілізації 25.01.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2023 № 24 солдата ОСОБА_5 , зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого навідника 2 мінометного розрахунку мінометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Згідно вимог п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 64/2022 та після його затвердження 24.02.2022 Верховною Радою України, на території України введено воєнний стан, який діє по даний час.

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 , під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до вимог п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», окрім іншого, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням фізичними особами спеціальних правил та порядку зберігання й використання боєприпасів.

Згідно до п. 1 додатку № 1 до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-ХІІ від 17.06.1992, окрім іншого, до видів майна, що не може перебувати у власності громадян належать боєприпаси.

Пунктом 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, (далі - Положення) передбачено, що дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку й використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій із метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Відповідно до вимог п. 2 Положення, окрім іншого, передбачено, що до предметів, матеріалів і речовин, на які поширюється дозвільна система, належать, окрім іншого, вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна й гладкоствольна), бойові припаси до неї.

Згідно до п. 9 Положення, окрім іншого, видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, облік, охорону, перевезення й використання предметів, матеріалів і речовин здійснюється на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну й гладкоствольну), бойові припаси до неї у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ.

Пунктом 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, (далі - Інструкція) передбачено, окрім іншого, що здійснюючи дозвільну систему, органи поліції відповідно до законодавства України видають громадянам дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді навідника 2 мінометного розрахунку мінометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 12.04.2024, точного часу на дайни час слідством не встановлено, в солдата ОСОБА_5 , виник умисел на самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась в районі АДРЕСА_2 .

Реалізуючи вищезазначений злочинний умисел, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , точного часу на дайни час слідством не встановлено, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, без дозволу командирів та поважних причин самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась в районі АДРЕСА_2 та був відсутній до 26.03.2025, коли був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, чим припинив вчиняти кримінальне правопорушення.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також учинене ним самовільне залишення військової частини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Він же, у невстановлені у ході проведення досудового розслідування час, день та місці але не пізніше квітня 2024 року солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, придбав у невстановлений у ході проведення досудового розслідування спосіб та у невстановленому на даний час місці вогнепальну зброю, а саме автомат конструкції Калашникова «АК-74», № НОМЕР_2 , калібру 5,45 мм, 1992 року виготовлення, виробництва рф, а також бойові припаси до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, а саме 120 автоматних патронів калібру 5,45х39 мм, зразку 1974 року, призначені для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПУ-74»).

Придбавши вказану вогнепальну зброю та бойові припаси солдатОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб та у невстановлений час перевіз їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжив їх там зберігати.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку лютого 2025 року, солдат ОСОБА_5 перебуваючи в с. Ширмівка, Вінницького р-ну, Вінницької обл., запропонував ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, придбати в нього вогнепальну зброю.

Надалі, діючи на виконання попередніх домовленостей про збут вогнепальної зброю та бойових припасів, близько 13 години 35 хвилини 14.03.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , незаконно збув ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, за кошти в сумі 41000 (сорок одна тисяча) гривень, автомат конструкції Калашникова «АК-74» та бойові припаси до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, а саме 120 автоматних патронів.

Він же, у невстановлені у ході проведення досудового розслідування час, день та місці але не пізніше квітня 2024 року солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, придбав у невстановлений у ході проведення досудового розслідування спосіб та час вогнепальну зброю, а саме предмет ззовні схожий на автомат конструкції Калашникова № НОМЕР_3 калібру 5,45*39, 567 предметів зовні схожі на патрони калібру 5,45 мм.; три корпуси предметів зовні схожі на гранати: 2 корпуси Ф1 маркування затерті із предметами зовні схожими на запалами типу УЗРГМ-2 для ручних гранат з маркуванням «83 УЗРГМ-2 583» та «43-87 УЗРГМ-2 11», а також 1 предмет зовні схожий на корпус гранати GHO-1 із предметом схожим на запал AF11 із маркуванням «10-05-23».

Придбавши вказану вогнепальну зброю та бойові припасисолдатОСОБА_5 , у невстановлений на даний час спосіб та час, перевіз їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжив їх там зберігати.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14.03.2025 року, ОСОБА_5 перебуваючи в с. Ширмівка, Вінницького р-ну, Вінницької обл., запропонував ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, придбати в нього вогнепальну зброю.

Надалі, діючи на виконання попередніх домовленостей про збут вогнепальної зброю та бойових припасів, близько 14 години 03 хвилини 26.03.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи по вулиці Козацькій, в с. Ширмівка, Вінницького району, Вінницької області, незаконно збув ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, за кошти в сумі 3400 (три тисячі чотириста) доларів США, предмет зовні схожий на автомат конструкції Калашникова № НОМЕР_3 калібру 5,45*39, 567 предметів зовні схожі на патрони калібру 5,45 мм.; три корпуси предметів зовні схожі на гранати: 2 корпуси Ф1 маркування затерті із предметами зовні схожими на запалами типу УЗРГМ-2 для ручних гранат з маркуванням «83 УЗРГМ-2 583» та «43-87 УЗРГМ-2 11», а також 1 предмет зовні схожий на корпус гранати GHO-1 із предметом схожим на запал AF11 із маркуванням «10-05-23».

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень:

- за ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

- за ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання, збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 відповідно до якого ОСОБА_5 запропонував та в подальшому збув вогнепальну зброю та бойові припаси, що мало місце 14.03.2025 та 26.03.2025; протоколами огляду особи ( ОСОБА_7 ) відповідно до якого ОСОБА_5 незаконно збув ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників правоохоронних автомат конструкції Калашникова «АК-74», калібру 5,45 мм, 1992 року виготовлення, виробництва рф. А також бойові припаси до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, а саме 120 автоматних патронів калібру 5,45х39 мм, зразку 1974 року, призначені для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПУ-74»); висновками експерта від 18.03.2025 та 19.03.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 26.03.2025; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 26.03.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, 26.03.2025 о 14:03 год. ОСОБА_5 , був затриманий слідчим в порядку ст. 208 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 , із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 177 КК України існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може знищити, сховати, або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на інших учасників кримінального провадження, спонукаючи їх до зміни показів, з метою затягування слідства та уникнення відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та/або усвідомлюючи міру покарання, яке йому загрожує, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що є ризиками, визначеними чинним законодавством.

Отже, застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам, а також сприяти виконанню покладених на підозрюваного обов`язків задля дотримання розумних строків досудового слідства, тому з урахуванням викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав та вказав, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу покладався на розсуд суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

Окрім цього, у даному випадку, відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України, враховуючи кваліфікацію кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_5 застосовується запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не більш м`які запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 відповідно до якого ОСОБА_5 запропонував та в подальшому збув вогнепальну зброю та бойові припаси, що мало місце 14.03.2025 та 26.03.2025; протоколами огляду особи ( ОСОБА_7 ) відповідно до якого ОСОБА_5 незаконно збув ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників правоохоронних автомат конструкції Калашникова «АК-74», калібру 5,45 мм, 1992 року виготовлення, виробництва рф. А також бойові припаси до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, а саме 120 автоматних патронів калібру 5,45х39 мм, зразку 1974 року, призначені для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПУ-74»); висновками експерта від 18.03.2025 та 19.03.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 26.03.2025; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 26.03.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Отже, матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В силу ст. 178 КПК України вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 інкримінується скоєння тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти, раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює та не має стабільного та регулярного доходу.

Оцінивши в сукупності вищевказані характеризуючі особу підозрюваного обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки та достатні стримуючі фактори.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слід зазначити наступне.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Так, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 може намагатись переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків та інших осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, у тому числі домашній арешт, про застосування якого просила сторона захисту, не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

На думку слідчого судді більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не будуть достатнім стримуючим фактором та не забезпечать належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Таким чином, слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) діб з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 14:03 год. 26 березня 2025 року.

Встановити строк дії ухвали до 14:03 год. 25 травня 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покластина ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, а саме: с. Ширмівка, Вінницького району, Вінницької області, в якому проживає ОСОБА_5 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Якщо ОСОБА_5 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: