Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2024 року м. Рівне

Справа № 572/3834/23

Провадження № 11-кп/4815/576/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2024 року, якою продовжено запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, ОСОБА_8 , у справі за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000507 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, та продовжено його утримання у комунальному підприємстві (далі - КП) «Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка» Рівненської обласної ради на строк 60 діб, тобто до 08 листопада 2024 року.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на передання особи на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, а саме передати під нагляд його законному представнику.

На обґрунтування цього зазначив, що йому не було вручено копію зазначеного клопотання прокурора, а також вважає, що ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) на даний час є неактуальними. Зокрема, ОСОБА_8 не тисне на свідків та потерпілих, не спотворює істину по справі, уже календарний рік він ізольований від суспільства та своєї сім`ї. Вказав, що висновок судово-психіатричної експертизи №83/23 від 04.08.2023 втратив свою доказову силу, оскільки згідно вимог закону, психічний стан неосудної особи переглядається 1 раз на 6 місяців.

Захисник покликався на те, що, не зважаючи на клопотання сторони захисту про призначення нової судово-психіатричної експертизи, розгляд справи затягується, а запобіжний захід продовжується без залучення експерта. Тому вважає, що ОСОБА_8 незаконно перебуває в психіатричній лікарні.

Водночас, на думку апелянта, дані виписки із медичної карти стаціонарного хворого №377 КЗ «Острозька обласна психіатрична лікарня» свідчать про можливість обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді передання особи на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, законного представника особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 - ОСОБА_5 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу захисника, прокурора ОСОБА_9 щодо законності оскаржуваної ухвали та безпідставності апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межа апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 508 КПК, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Так, положеннями ч.ч.1, 2 ст. 331 КПК визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває судова справа за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000507 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Прокурором, у відповідності до вимог КПК, було подано клопотання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги у умовах, що виключають її небезпечну поведінку, оскільки на даний час продовжують існувати ризики переховування особи від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Результати апеляційного розгляду дають підстави для висновку, що враховуючи встановлені на даний час обставини спричинення потерпілому тілесних ушкоджень у сукупності з діагностованим у ОСОБА_8 психічним розладом, свідчить про продовження існування заявлених прокурором ризиків.

Водночас слід зауважити, що прокурор не обґрунтовував своє клопотання наявністю ризику чинення ОСОБА_8 тиску на свідків та потерпілого, про відсутність якого доводить захисник у своїй скарзі.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, місцевий суд, продовжуючи ОСОБА_8 раніше обраний запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, врахував висновок судово-психіатричної експертизи №83/23 від 04.08.2023 та дані виписки із медичної карти стаціонарного хворого №377 КЗ «Острозька обласна психіатрична лікарня» за період лікування ОСОБА_8 з 30.01.2024 по 16.07.2024.

Зокрема, згідно із зазначеним висновком експерта, ОСОБА_8 не перебував в тимчасово хворобливому стані, але страждав на хронічний психічний розлад Параноїдну шизофренію, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку з чим до нього судом можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

При цьому, відповідно до даних виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 , його стан при виписці спокійний, доступний мовному контакту, періодично висловлює маячні ідеї, дії та стосунку, мислення з елементами резонерства, емоційно знижений, критика до свого стану та поведінки часткова.

Зі змісту оскарженої ухвали також убачається, що захисник просив суд передати ОСОБА_10 на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, однак про неотримання ним копії зазначеного клопотання прокурора він не заявляв.

Також доводи захисника про необхідність перегляду психічного стану ОСОБА_8 на стадії судового розгляду один раз на шість місяців не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, положення ст.ст. 92-95 КК, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», поширюються на осіб, до яких за рішенням суду вже застосовано примусові заходи медичного характеру, які належать до заходів державного примусу.

Натомість, порядок та підстави застосування запобіжного заходу доособи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, регламентовано ст. 508 КПК.

Тобто нормами чинного законодавства не передбачено на стадії судового розгляду необхідності перегляду кожних шість місяців психічного стану особи, стосовно якої вирішується питання про продовження запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку.

Водночас, під час апеляційного розгляду стороною захисту не надано, а колегією суддів не встановлено обставин, які б беззаперечно свідчили про можливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у виді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить висновку про відсутність на даний час підстав для задоволення апеляційних вимог захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 508 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2024 року, якою продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку,залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ця ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3