Єдиний унікальний № 946/6572/24
Провадження № 1-кп/946/249/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

28 січня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000694, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого за наймом, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

01.10.2024 вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за ст. 390-1 Кримінального кодексу України (далі КК), до покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу його гідності, та в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VІІІ від 07.12.2017, будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у виді домашнього насильства, відповідальність за які передбачена ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), у зв`язку з чим з 28.12.2022 перебуває на профілактичному обліку в Ізмаїльському РВП ГУНП в Одеській області за категорією «кривдник», продовжує систематичне вчинення домашнього насильства стосовно своєї сестри ОСОБА_6 .

Так, 13.12.2023 об 11:30 годині, 29.03.2024 о 17:00 годині, 30.03.2024 о 13:00 годині, 08.04.2024 о 00:10 годині, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, вчиняв з ОСОБА_6 сварки, умисно ображав її нецензурною лайкою, принижував її честь та гідність, 13.12.2023 виганяв її із дому, 29.03.2024 та 08.04.2024 застосував фізичне насильство наносив їй удари, тим самим вчиняв домашні насильства психологічного, економічного та фізичного характеру, за що постановами Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.01.2024, від 08.04.2024 та від 16.04.2024 неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_4 15.05.2024 близько 22:00 годині, точного часу не встановлено, також знаходячись за вказаною адресою, маючи прямий умисел на вчинення психологічного, фізичного та економічного насильства над своєю сестрою ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних відносин, знов вчинив сварку, в ході якої висловлювався на адресу потерпілої нецензурною лайкою, умисно словесно ображав та принижував її честь і гідність, схопив за волосся та наніс їй один удар рукою в обличчя, після чого не пускав її до будинку, зачинивши двері, тим самим вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи цілеспрямовано, з метою приниження честі та гідності потерпілої, на ґрунті особистих неприязних відносин, систематично вчиняв домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру щодо своєї сестри ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань та до погіршення якості життя потерпілої, які виразились в емоційному виснаженні потерпілої, побоюванні за свою безпеку, втраті сну, перебування у постійному пригніченому стані та втомі.

2.Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного, фізичного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Стаття (частини статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 126-1. Домашнє насильство

1. Домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи,

карається громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років».

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг та порядок дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні не визнав, зазначивши, що він не чіпав потерпілу, та вона в силу свого психічного захворювання обмовляє його, відмовившись при цьому від дачі показань.

6.Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного, фізичного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 , у повному обсязі підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами.

7.Так, потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 є її рідним братом, батьки в них померли. Після них залишився приватний будинок, в якому вона проживає спільно зі своїм братом. Брат працює охоронцем. Взаємини в них з братом напружені, тому що той зловживає алкогольними напоями, він приходить з роботи постійно в стані алкогольного сп`яніння, коли вона помічає, що він приходить до дому п`яним, то уходить з дому на вулицю гуляти та повертається близько о 21:00 години, сподіваючись що він вже заснув. А якщо вона повертається додому, коли брат ще не спить, то вона чекає поки засне, тому що боїться, що він її буде бити та чіплятися до неї. Потерпіла зазначила, що він бив її. Вона неодноразово зверталася і до поліції, і до лікарні. У 2024 році між ними були сварки, під час яких брат постійно ображає її. У травні 2024 року брат схопив її за волосся та наніс їй один удар рукою в обличчя, після чого вона зверталася до поліції та в подальшому її викликали для проведення такої процесуальної дії, як слідчий експеримент. У березні 2024 року також приходив додому п`яним, та вдарив її по обличчю, в результаті чого в неї був синець та почервоніння щоки. Також одного разу схопив її за волосся, після чого вона побігла до поліцейського ОСОБА_7 за допомогою, а у 2023 році, перед Новим роком, вдарив її по голові. Також пояснила, що обвинувачений виганяв її з дому в кінці 2023 року, після чого вона боялася заходити всередину, оскільки він постійно до неї чіплявся. Потерпіла зазначила, що є психічно хворою людиною, плутає деякі події, та в неї є група інвалідності, у зв`язку з чим вона отримує пенсію. Після весни 2024 року брат продовжує таку свою поведінку. Восени 2024 року він просто підійшов до неї та вдарив, від чого у неї пішла кров. Також брат купив дрова для опалювання будинку, але їй він не дозволяє ними користуватися, та одного разу, коли він прийшов додому знову в стані алкогольного сп`яніння, коли вона топила піч, то він до неї причепився з приводу того, чому вона топить піч дровами, які не купляла, та заборонив їй чіпати дрова.

8.Показання потерпілої об`єктивно підтверджуються показаннями допитаними під час судового розгляду свідків обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

9.Так, свідок ОСОБА_8 під час судового розгляду пояснив, що він проживає у с. Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області вже 17 років, обвинуваченого та потерпілу він знає як мешканців села с. Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області, вони проживають близько 400 500 метрів від його будинку по АДРЕСА_1 він проживає у провулку Грушевського. Хоча він обіймає посаду поліцейського офіцера громади, але він не є дільничним с. Саф`яни, яке обслуговує його напарник, інколи він допомагає. Що стосується саме обвинуваченого та потерпілої до цього моменту він не бачив ніяких протиправних дій зі сторони обвинуваченого, оскільки він до цього працював старшим інспектором ювенальної привенції, тобто працював із дітьми а не із дорослими людьми. Але сусіди розповідали, що обвинувачений ображає свою сестру, б`є, виражається нецензурною лайкою, але він особисто нічого такого не бачив. Що стосується останньої події, то у травні 2024 року потерпіла прийшла до нього додому близько 22:00 23:00 години, в той день у нього був вихідний, та повідомила, що її брат схопив за волосся, побив, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, нібито зачинив двері та не пускав її в будинок. Він вирішив піти зі своєю дружиною та з потерпілою до неї додому, щоб розібратися в ситуації, але коли вони підійшли до будинку, то двері були відчиненими, а обвинувачений спав у своїй кімнаті та перебував у стані алкогольного сп`яніння. На його запитання потерпіла зазначила, що напише заяву на брати, тому наступного дня він з працівником поліції приїхав до місця їхнього мешкання, прийняв від ОСОБА_6 заяву, відповідні пояснення, опитав ОСОБА_4 . В обвинуваченого на той час вже було три та більше адміністративних правопорушень за ст. 173-2 КУпАП, які були складені до цієї події. Як мешканець села йому відомо, що потерпіла постійно викликала поліцію, відомо і те, що обвинувачений з потерпілою часто сваряться. Йому також відомо й про випадки зловживання обвинуваченим алкогольними напоями. Але агресії від обвинуваченого він чув та не бачив. Про події між обвинуваченим та потерпілою також розповідала сусідка ОСОБА_10 . Він проводив профілактичні бесіди з обвинуваченим, роз`яснював йому наслідки такої його поведінки, що може бути порушена кримінальна справа, а також те, що поведінка потерпілої щодо неналежного ведення домашнього господарства не є і не може бути причиною лаятись з нею та бити її. Щодо потерпілої свідок зазначив, що вона алкогольні напої не вживає, інколи працює, конфліктів із сусідами в неї не було. Хоча він чув, що у потерпілої, начебто, є розумові відхилення, але вона поводить себе адекватно, вважає, що їй можна довіряти, на його думку, малоймовірно, що вона щось вигадує.

10.Свідок ОСОБА_9 під час судового розгляду зазначила, що свідок ОСОБА_8 є її чоловіком. Обвинуваченого та потерпілу знає як мешканців с. Саф`яни, де вона проживає від народження. Обвинувачений з потерпілою проживають разом в одному будинку від них приблизно за 300 м, але вона не перетинаються. Останнім часом потерпіла ОСОБА_6 приходила до неї та скаржилась на те, що обвинувачений ОСОБА_4 б`є її. В травні 2024 року потерпіла прийшла до них додому приблизно о 22:00 год. та сказала, що обвинувачений тягнув її за волосся, вдарив її та не пускає додому. Вони з чоловіком пішли додому до них разом з потерпілою, де ОСОБА_4 спав п`яним. До цього від потерпілої також неодноразово надходили скарги, що не пускає її додому та б`є. По селу знають, що у ОСОБА_6 є відхилення, а тому вона всерйоз не сприймає її, але в травні 2024 року потерпіла була наляканою, і вона їй повірила. На інших мешканців потерпіла на скаржилась. Їй також відомо, що ОСОБА_4 зловживає алкогольними напоями.

11.Свідок ОСОБА_10 під час судового розгляду пояснила, що обвинуваченого знає як сусіда, а потерпіла є його сестрою. Свідок проживає у будинку навпроти через три чотири будинку від їхнього. Сім`ю обвинуваченого та потерпілої знає близько тридцяти років. Поки в них була жива мати, то такого не коїлося, а коли мати померла, то відносини у них погіршилися. ОСОБА_4 постійно ображає потерпілу, вона ходить в синяках та побитою, обвинувачений тягає її за волосся. На даний час, наприклад, їй відомо, що у потерпілої бік болить від нещодавнього побиття обвинуваченим. Сварки у них трапляються два три рази на тиждень, але про ці сварки їй відомо зі слів потерпілої та зі слів сусідів, сама вона особисто нічого не бачила і не чула, але бачила на потерпілій тілесні ушкодження. Потерпіла приходить до неї в гості кожного дня, але жаліється на свого брата періодично. З самим обвинуваченим вона не спілкується, підтримує зв`язки з потерпілою ОСОБА_6 , яка приходить до неї додому, вона ж і розповідала їй, що брат, коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння, постійно ображає її, не дає їй дрова, сказавши, що вб`є її за них. Вона особисто бачила обвинуваченого біля магазину в нетверезому стані. Обвинувачений дійсно постійно виганяє потерпілу з будинку, оскільки потерпіла неодноразово приходила до неї та просилася в неї переночувати. Інколи, коли вона приходить додому, брат починає на неї кричати, потім закривається у будинку та не пускає її, тому вона так пізно і ходить вулицями. Було і таке, що потерпіла боялася зайти до будинку, тому що обвинувачений спав п`яний, оскільки коли він встає, то починає її ганяти та бити. Потерпіла самостійно ходить до магазину, купляє собі продукти харчування. Сама собі потерпіла тілесних ушкоджень заподіяти не змогла би. Що стосується стану здоров`я потерпілої, то їй відомо, що вона хворіє на цукровий діабет, дивного в її поведінці вона не помічала, у зв`язку з чим в потерпілої є медична довідка їй не відомо, відомо, що потерпіла ходила кудись працювали, щоб мати гроші на придбання собі харчів. Також їй відомо, що потерпіла завжди викликала поліцію, коли брат її ображав.

12.З протоколу прийняття заяви від ОСОБА_6 від 21.05.2024 вбачається, що ОСОБА_6 повідомила про те, що її брат ОСОБА_4 систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство, зокрема 15.05.2024 висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою та вдарив її (а.п. 49 50), що і стало підставою для внесення 22.05.2024 відомостей до ЄРДР №0000694 та початку досудового розслідування (а.п. 46).

13.З постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.01.2024 вбачається, що ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за те, що він 13.12.2023 повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру щодо своєї сестри ОСОБА_6 , а саме вчинив сварку, під час якої висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, виганяв її з дому, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.п. 59). З цієї ж постанови вбачається, що ОСОБА_4 раніше, а саме 29.12.2022, також притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

14.А відповідно до постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.04.2024, ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за те, що 29.03.2024 та 30.03.2024 він у черговий раз повторно протягом року ще двічі вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_6 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, вдарив її по обличчю, чим вчинив домашні насильства психологічного та фізичного характеру, за що на нього у черговий раз було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.п. 60 61).

15.Після вчинення правопорушення 30.03.2024, поліцейським був винесений терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_4 у виді заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою терміном на п`ять діб з 17:00 год. 30.03.2024 до 17:00 год. 04.04.2024 (а.п. 54).

16.Але, незважаючи на попередні вжиті заходи адміністративного та попереджувального характеру, ОСОБА_4 , відповідно до постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.04.2024, у черговий раз вчинив домашнє насильство, за що його знову було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме за те, що 08.04.2024 він у черговий раз повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_6 , висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та умисно наніс тілесні ушкодження, а саме вдарив рукою по голові, чим вчинив домашнє насильство психічного та фізичного характеру, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.п. 62).

17.Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 22.07.2024, який був проведений за участю потерпілої ОСОБА_6 , остання детально розповіла та показала про події, які трапилися 15.05.2024, а саме, як її рідний брат в той день вчинив відносно неї домашнє насильство, зокрема схопив її за волосся та тряс її голову протягом декількох секунд, після чого наніс один удар лівою рукою в область щоки, після чого вона вирвалась та вибігла на вулицю, про що вона за допомогою статиста і продемонструвала як це відбувалось (а.п. 78 85).

18.Вказані досліджені судом докази, зокрема, показання потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , дані протоколів прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_6 , постанови суду про накладення на ОСОБА_4 адміністративних стягнень, терміновий заборонний припис, а також дані протоколу слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 узгоджуються між собою та повністю доводять поза розумним сумнівом винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним систематичного домашнього насильства.

19.Показання потерпілої ОСОБА_6 об`єктивно підтверджуються сукупністю досліджених судом доказами, у зв`язку з чим у суду немає підстав визнавати їх недостовірними. Про їх недостовірність також не може свідчити й можлива психічна хвороба потерпілої, адже, по-перше, наявність такої на даний час не доведена, а, по-друге, потерпіла не визнана недієздатною, у зв`язку з чим немає підстав ставити під сумнів її показання.

20.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності всі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_4 поза розумним сумнівом 13.12.2023, 29.03.2024, 30.03.2024, 08.04.2024 та 15.05.2024 вчиняв домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного, фізичного та економічного характеру щодо своєї сестри ОСОБА_6 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

21.Обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

22.До обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_4 суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю. Про наявність інших обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання обвинуваченого та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором, в обвинувальному акті не зазначено. У силу положень ст.337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

23.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

24.Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний нетяжкий злочин.

25.Водночас, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, ступінь тяжкості злочину є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

26.Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.03.2018 р. у справі № 207/5011/14-к, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

27.Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст. 66, ст. 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

28.Суд враховує те, що за ступенем суспільної небезпечності (тяжкості) склад вчиненого ОСОБА_4 злочину відноситься до простого (основного) складу злочину, оскільки він містить у собі основні ознаки злочину і не містить обтяжуючих (кваліфікуючих) обставин, але внаслідок нього потерпілій були завдані психологічні страждання та погіршення якості його життя. Характер злочину, вчиненого ОСОБА_4 , свідчить про його високу суспільну небезпечність, оскільки він не ситуативно, а свідомо систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї сестри, яка є інвалідом ІІІ групи. Слід також врахувати і те, що на ОСОБА_4 раніше судом неодноразово накладалися адміністративні стягнення у виді штрафів, які не призвели до усвідомлення ним своєї протиправної поведінки, до її зміни та до виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 . Про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого також свідчить і та обставина, що він попри очевидні обставини категорично заперечує свою винуватість, звинувачуючи в цьому виключно потерпілу. Крім того, незважаючи на те, що відносно обвинуваченого ще 22.05.2024 було розпочате кримінальне провадження, у якому йому було повідомлено про підозру ще 21.06.2024, але обвинувачений продовжує свою протиправну поведінку відносно своєї сестри і станом на час розгляду кримінального провадження в суді.

29.Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

30.Згідно медичних довідок, ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 91, 92), за місцем проживання характеризується негативно, як особа, що зловживає алкогольними напоями (а.п. 93).

31.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якій ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середні.

32.Отже, з урахуванням вказаних обставин, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його негативної характеристики, характеру вчиненого ним злочину, внаслідок якого обвинуваченим ОСОБА_4 свідомо, а не ситуативно, систематично завдаються потерпілій (сестрі), яка є інвалідом ІІІ групи, психологічні страждання та погіршення якості її життя внаслідок домашнього насильства психологічного, фізичного та економічного характеру, при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті чого і вчиняються ним протиправні дії відносно потерпілої, та раніше застосовані судом заходи адміністративного характеру не вплинули на поведінку обвинуваченого, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_4 та вчиненого ним злочину, позицію потерпілої ОСОБА_6 , того, що відсутні обставини, які пом`якшують покарання та наявність обставин, які обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням його до праці, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі, але в нижніх межах санкції ст. 126-1 КК. Таке покарання як обмеження волі в нижніх межах санкції ст. 126-1 КК повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання, передбаченого санкцією ст. 126-1 КК. Перебуваючи в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці, обвинувачений буде обмежений можливості зловживати алкогольним напоями, що позитивно відобразиться і на стан його здоров`я. Тому, з урахуванням встановлених обставин, характеру вчиненого злочину та небажання обвинуваченого ОСОБА_4 виправлятися і вживати самостійно для цього заходів, суд не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК.

33.При призначенні покарання ОСОБА_4 суд також враховує те, що кримінальне правопорушення за цим вироком він вчинив до ухвалення вироку Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 01.10.2024, що набрав законної сили 08.11.2024, яким він засуджений за ст. 390-1 КК до пробаційного нагляду на строк один рік з покладанням обов`язків, тому йому слід призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК. Вказані обставини справи дають підстави суду визначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в силу ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим. При цьому у силу другого речення ч. 4 ст. 70 КК частково відбуте ним покарання за попереднім вироком слід зарахувати у покарання, призначене за цим вироком, виходячи з розрахунку, встановленого п. 5 ч. 1 ст. 72 КК, а саме одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

34.Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.07.2024 відносно нього був застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, строк дії яких на теперішній час спли нув. Клопотання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

35.Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

2.Згідно ч. 4 ст. 70 КК, ОСОБА_4 визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та за попереднім вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.10.2024 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк один рік.

3.У силу другого речення ч. 4 ст. 70 КК зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання за цим вироком у виді обмеження волі частково відбуте ним покарання у виді пробаційного нагляду за попереднім вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.10.2024 з 19.11.2024 до набрання цим вироком законної сили, виходячи з розрахунку, встановленого п. 5 ч. 1 ст. 72 КК, а саме одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

4.Строк покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі обчислювати з моменту його прибуття до місця відбування покарання.

5.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 , який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

6.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

7.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

8.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1