Справа № 415/4476/17
Провадження № 1-в/188/27/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

засуджений

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

15.01.2018 р Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 р. 6 міс. , на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням на 2 р. 6 міс.

18.04.2018 року ОСОБА_3 був оголошений у розшук за поданням органу пробації та рахується за УКР ГУНП в Луганській області (розшукова справа № 555/18 р.)

14.07.2020 р. до Лисичанського м/с Луганської області стосовно ОСОБА_3 було надіслано подання про скасування строку випробування та направлення звільненого з випробуванням для відбування покарання з вироком суду. Ухвалою Лисичанського м/с Луганської області від 25.11.2020 р. розгляд подання призупинено до розшуку засудженого.

15.07.2021 р. до Лисичанського м/с Луганської області було спрямовано подання по закінченню іспитового строку стосовно ОСОБА_3 . Ухвалою Лисичанського м/с Луганської області від 01.02.2022 р. розгляд подання призупинено до розшуку засудженого.

за участю:

прокурор ОСОБА_4

в режимі відеоконференції

ВСТАНОВИВ:

Вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 15.01.2018 р. щодо ОСОБА_3 , засудженого за ч. З ст. 15 ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 06 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 2 роки 06 місяців, відповідно до ст. 76 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, надійшло на виконання відділу № 21 філії Державної устави «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях - 21.02.2018 р.

Згідно вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 15.01.2018 року, сума заподіяна засудженим збитку (шкоди) становить 388 (триста вісімдесят вісім) гривень 74 (сімдесят чотири) копійки, кримінальне правопорушення вчинено 24.04.2017 р.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2017 року складав 800 грн (1600 грн - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2017 х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 800 х 2=1600 грн.

Таким чином, розмір заподіяної засудженим шкоди 388,74 гривні становить менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а отже, на засудженого ОСОБА_3 розповсюджується дія Закону України № 3886-IX від 18.07.2024. Відповідно до додаткових пояснень 14.07.2020 р. до Лисичанського міського суду Луганської області стосовно ОСОБА_3 було надіслано подання про скасування строку випробування та направлення звільненого з випробуванням для відбування покарання з вироком суду. Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 25.11.2020 р. розгляд подання призупинити до розшуку засудженого.

15.07.2021 р. до Лисичанського міського суду Луганської області було спрямовано подання по закінченню іспитового строку стосовно ОСОБА_3 . Ухвалою Лисичанського м/с Луганської області від 01.02.2022 р. розгляд подання призупинити до розшуку засудженого.

Просить подання задовольнити.

В судове засідання представником відділу №21 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях надано заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Прокурор не заперечує проти задоволення клопотання.

Засуджений належним чином про час дату та місце розгляду подання повідомлений в судове засідання не з`явився.

Суд розглядає справу керуючись ч.5 ст.359 КПК України

Вислухавши прокурора вивчивши надані матеріали суд дійшов до висновку, клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до вироку ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 24.04.2017 року, заподіявши майнову шкоду у розмірі 388,74 грн.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року за вчинення правопорушення особа підлягає притягненню до адміністративної відповідальності якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.5 під.1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Згідно статті 7 Закону України Про Державний бюджет на 2017 рік з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 1600 грн.

Тобто, для кваліфікації адміністративного правопорушення передбаченого ст.51 КУпАП є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, за ч.1 ст.51 КУпАП на суму 1240 грн.50 коп., а за ч.2 ст.51 КУпАП на суму що перевищує 1240 грн.50 коп. але не більше ніж 1600 грн.

Таким чином особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності у випадку скоєння крадіжки в 2017році на суму, яка перевищує 1600 грн.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 284, 369-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділу №21 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях щодо приведення вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 15.01.2018 року відносно засудженого ОСОБА_3 у відповідність до діючого законодавства задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, звільнити засудженого за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 15.01.2018 року.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів шляхом подачі апеляційної скарги з дня її проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 7 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1