Справа № 151/269/25
Провадження № 1-кп/151/54/25
В И Р О К

іменем України

04 квітня 2025 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду в селищі Чечельник у спрощеному провадженні (порядку) без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні №0000083, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ Київської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, стрільця - помічника гранатометника роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше несудимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Солдат ОСОБА_2 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаді стрільця - помічника гранатометника 2 аеромобільного відділу 3 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог статтей 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 19 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої ''...ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла... Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань'', ст.30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду і інших законних підстав, на початку лютого 2025 року (точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_2 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 , вирішив проникнути до приміщення квартири. Після чого, ОСОБА_2 , усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла особи і бажаючи вчинити такі дії, умисно, таємно, протиправно, з корисливою метою, через двері балкону проник до приміщення вищевказаної квартири, після чого покинув місце вчинення кримінального проступку.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла особи.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 надійшов до суду в порядку ст.302 КПК України, з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла особи, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового засідання.

До обвинувального акта також додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_3 , в якій вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та дає згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_2 в поданій заяві згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що солдат ОСОБА_2 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаді стрільця - помічника гранатометника 2 аеромобільного відділу 3 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог статтей 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 19 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої ''...ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла... Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань'', ст.30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду і інших законних підстав, на початку лютого 2025 року (точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_2 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 , вирішив проникнути до приміщення квартири. Після чого, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла особи і бажаючи вчинити такі дії, умисно, таємно, протиправно, з корисливою метою, через двері балкону проник до приміщення вищевказаної квартири, після чого покинув місце вчинення кримінального проступку, а тому його дії кваліфіковано вірно зач.1 ст.162 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1, 2 ст.65 КК України, зокрема, встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обвинуваченим ОСОБА_2 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України є вчинення правопорушення щодо особи похилого віку.

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, а саме : те що ОСОБА_2 являється військовослужбовцем, посередню характеристику з місця проживання, негативну службову характеристику, те, що він не перебуває на обліку в наркологічному кабінеті і за останні п`ять років за медичною допомогою до лікаря нарколога та психіатра не звертався, не судимий, вважає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.162 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Майнова шкода кримінальним проступком не заподіяна.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-370, 373-374, 376, 381-382 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Штраф має бути сплачений до Державного бюджету (отримувач коштів: ТГ ГУК у Він.обл./селище Чечельник/21081100, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0002904, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ) на користь держави (отримувач коштів: ГУК у Він.обл./смт.Чечельник/24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0002904,код класифікації доходів бюджету 24060300) процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 5 623 гривні 56 копійок, а саме:

- судової товарознавчої експертизи №666/25-21 від 27.03.2025 в сумі 848 (вісімсот сорок вісім) гривень 16 копійок;

- судової трасологічної експертизи №СЕ-19/102-25/6216-ТР від 27.03.2025 в сумі 2 387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок;

- судової трасологічної експертизи №СЕ-19/102-25/6215-ТР від 21.03.2025 в сумі 2 387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 14 березня 2025 року на речові докази у даному кримінальному провадженні.

Речові докази, а саме : зварювальний апарат, мотор від січкарні та дерев`яний ящик із конденсаторами, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №1 Гайсинського РУН ГУНП у Вінницькій області- передати власнику ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Чечельницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6