В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 02.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гупалівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 30.10.2024 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.125 КК України до 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03.10.2024 ОСОБА_3 засуджений вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України, яким йому призначено покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт, вирок набрав законної сили 05.11.2024.

07.11.2024 вищевказаний вирок надійшов для виконання до Новомосковського районного сектору філії Державної установи «Центру пробації» у Дніпропетровській області.

20.11.2024 у приміщенні Новомосковського районного сектору філії Державної установи «Центру пробації» у Дніпропетровській області, розташованого за адресою: вул. Центральна, 46, смт. Магдалинівка Самарівського району Дніпропетровської області, відповідно до вимог ст. ст. 37, 40 КВК України, засуджений ОСОБА_3 став на облік та був особисто ознайомлений під особистий підпис з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання та попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що ним особисто складено пояснення на підставі п.7 глави 2 розділу IV Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року №272/5 (надалі Порядок).

В цей же день, 20.11.2024, засудженому ОСОБА_3 під особистий підпис вручено направлення за вихідним №21/13/1174-23 від 20.11.2024 на відбування громадських робіт до Чернеччинської сільської ради на підставі п.4 глави 2 розділу VІІ Порядку.

Розпорядженням голови Чернеччинської сільської ради №221-р.24 від 21.11.2024, засудженому ОСОБА_3 визначено виконання громадських робіт у вигляді прочищення придорожніх смух від порослі в с. Гупалівка Самарівського району Дніпропетровської області, які підлягають виконанню з 21.11.2024 по 29.11.2024.

Однак, згідно повідомлення Чернеччинської сільської ради від 29.11.2024, ОСОБА_3 до Чернеччинської сільської ради для відпрацювання громадських робіт, згідно з графіком виходу засудженого в період з 21.11.2024 по 29.11.2024, на місце відбування громадських робіт не з`явився.

29.11.2024 Новомосковським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області здійснено перевірку за місцем відбування покарання засудженого ОСОБА_3 . В ході перевірки встановлено, що останній, станом на 29.11.2024, до відбування громадських робіт не приступив та, згідно графіка виходу на роботу, жодного дня не з`являвся для відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_3 , будучи особисто ознайомлений з умовами і порядком відбування покарання та попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання, усвідомлюючи наявність обов`язку відбування призначеного йому покарання, умисно, незаконно, з метою ухилення від відбування покарання, не маючи поважних причин, в період з 21.11.2024 по 29.11.2024 не прибув до Чернеччинської сільської ради для відпрацювання громадських робіт, чим ухилився від подальшого відбування кримінального покарання у виді громадських робіт визначених вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2024, що виразилося у свідомій бездіяльності, яка полягала у невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, чим відповідно до ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Станом на 02.12.2024 засуджений ОСОБА_3 не відпрацював призначене вказаним вироком суду кримінальне покарання у вигляді 100 години громадських робіт, чим порушив порядок та умови відбування покарання, ухиляючись від його відбування.

Таким чином, ОСОБА_3 з мотивів зневажливого ставлення до правосуддя, умисно ухилився від відбування призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт, шляхом систематичного невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання та невиходу більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Умисні дії, ОСОБА_3 , що виразились в ухиленні від відбування покарання у вигляді громадських робіт, кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини в даному кримінальному провадженні не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання, пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень (ст. 50 КК України).

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, судимий, неодружений, дані про наявність у нього на утриманні неповнолітніх дітей відсутні, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, групи інвалідності не має, характеризується негативно.

Як обставини, що пом`якшують покарання суд визнає активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду в межах, визначених санкцією ч.2 ст.389 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків здійснюється відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.72 КК України, згідно якої менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: двом дням пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений після постановлення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2024 за ч.1 ст.125 КК України, але до повного відбуття покарання у виді громадських робіт строком 100 годин, вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, а тому суд до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, яка складає 100 годин, що відповідно до ч.1 ст.72 КК України відповідає 25 дням пробаційного нагляду.

Отже, остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України з урахуванням правил співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду, передбачених ч. 1 ст.72 КК України, повністю приєднавши частину невідбутого покарання до покарання призначеного за даним вироком.

Речові докази не долучалися, процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, повністю приєднати до призначеного покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2024, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання, із застосуванням ч.1 ст.72 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 1(один) рік 25 (двадцять п`ять) днів.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, передбачені ч.2 ст.59-1 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1