УХВАЛА

про продовження строку дії обов`язків

11 березня 2025 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне, клопотання заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 (далі прокурор), в рамках кримінального провадження № 0000076 від 05.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України про продовження строку дії обов`язків відносно ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИЛА:

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, яка є правоохоронним органом спеціального призначення, який з 14.02.2024 по даний час обіймає посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії старший оператор (БпАК) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам ІНФОРМАЦІЯ_1 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, маючи військове звання «сержант», тобто згідно вимог ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч. 3 ст. 18 та пункту 1 примітки до ст. 364 КК України, являється службовою особою зазначеного правоохоронного органу, яка постійно за спеціальними повноваженнями здійснює функції представника влади.

У зв`язку із обійманням вищевказаної посади, ОСОБА_5 зобов`язаний знати, неухильно додержуватися та керуватися, в тому числі під час виконання службових обов`язків, Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Законами України, у тому числі «Про Державну прикордонну службу України», указами, розпорядженнями та іншими актами Президента України, актами Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України, організаційно-розпорядчими документами Державної прикордонної служби України та її територіальних органів (структурних підрозділів), власними функціональними обов`язками (посадовою інструкцією) та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність Державної прикордонної служби України.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У ст. 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено, що на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Основними функціями Державної прикордонної служби України, згідно ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України "Про розвідувальні органи України" та "Про оперативно-розшукову діяльність"; участь у боротьбі з організованою злочинністю та протидія незаконній міграції на державному кордоні України та в межах контрольованих прикордонних районів; участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом; участь у здійсненні державної охорони місць постійного і тимчасового перебування Президента України та посадових осіб, визначених у Законі України "Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб"; охорона закордонних дипломатичних установ України; координація у мирний час діяльності утворених відповідно до законів України військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України, відповідно до частини третьої статті 2 Закону України "Про державний кордон України"; координація діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України, пропуску до/з тимчасово окупованої території України або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній залежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який в передбаченому законом порядку продовжено на теперішній час.

Одночасно із введенням в Україні військового стану з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України ОСОБА_6 (далі Указ) № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-ІХ, оголошено проведення загальної мобілізації на території України строком 90 діб.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання боєздатності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII, перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Частиною другою вказаної статті, визначено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу.

Водночас, згідно абз. 4 п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни, крім паспортних документів, повинні мати також підтверджуючі документи.

Окрім того, перелік осіб, які мають право виїзду з України, визначено п. 2-1, 2-18, п.3,4,5,6 зазначених вище Правил перетинання державного кордону громадянами України, до переліку яких ОСОБА_7 , не відносяться.

У разі непідтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль».

Водночас, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії старший оператор (БпАК) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам ІНФОРМАЦІЯ_1 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, тим самим являючись службовою особою правоохоронного органу, будучи наділеним згідно цієї посади значним обсягом спеціальних повноважень, умисно, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, в порушення вимог Конституції та й іншого законодавства України, переслідуючи корисливий мотив і мету направлені на отримання грошової винагороди, не зважаючи на діючі обмеження воєнного стану, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України свідомо вчинили кримінальне правопорушення у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, що виразилося в організації незаконного переправлення громадянина України призовного віку ОСОБА_7 через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами і вказівками, при наступних обставинах.

Встановлено, що не пізніше жовтня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, обіймаючи згадану вище посаду, будучи достовірно обізнаний про те, що в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан, а також оголошено та проводиться загальна мобілізація, у зв`язку з чим діють обмеження виїзду за межі України чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, усвідомлюючи свої службові повноваження, своє становище та пов`язані з цим можливості, з злочинних корисливих мотивів і мети, вирішив незаконно збагатитися шляхом незаконного переправлення третіх осіб через державний кордон України.

Так, що 12.11.2024, близько 11.00 години у м. Сарни, Рівненської області, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, здійснюючи реалізацію злочинного умислу, направленого на організацію незаконного перетину державного кордону України, організував перевезення ОСОБА_7 на транспортному засобі марки Audi із номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_2 , до села Переброди Сарненського району Рівненської області, отримавши з раніше узгодженої суми грошових коштів в сумі 7000 (сім тисяч) доларів США за послугу з організації незаконного перетину державного кордону України.

Надалі, у цей же день, близько 13.00 години ОСОБА_5 перебуваючи у село Переброди Сарненського району Рівненської області під час завчасно узгодженого спілкування з ОСОБА_7 надав вказівку пересісти до іншого автомобіля під керуванням ОСОБА_4 , який на транспортному засобі здійснив перевезення ОСОБА_7 за 500 м. до лінії державного кордону України з республікою білорусь, де вказав останньому подальший напрямок його руху пішим ходом через державний кордон з України до республіки білорусь поза межами пунктів пропуску.

В подальшому, 03.12.2024 близько 17.00 год. у м. Сарни, неподалік автобусної станції по вул. Бєлгородська, 39, ОСОБА_5 у ході зустрічі з ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, під час розмови, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, з злочинних корисливих мотивів, вказав надати решту грошових коштів та відразу одержав від нього грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, як частину раніше обумовлених грошових коштів за успішну організацію здійснення переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України до республіки білорусії та повернення останньому паспорту громадянина.

12 грудня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та затримано о 14.20 год. 12 грудня 2024 року.

Слідча суддя оглянула: протоколи НС(Р)Д та матеріальних носіїв інформації, які на даний час в процесі розсекречення; повідомлення від ВВВБ по 9 прикз ГВВВБ «Центр» ДПС України про вчинення кримінального правопорушення, протокол допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , матеріали на виконання доручення слідчого, прокурора співробітниками ВВВБ по 9 прикз ГВВВБ «Центр» ДПС України, протоколи огляду флеш носіїв та протоколу огляду телефонів; протоколи обшуків від 12.12.2024 року в ході проведення яких вилучено грошові кошти, що здобуті незаконним шляхом; протоколи затримання ОСОБА_4 , а також інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Прокурор доводить про необхідність у продовжкенні щодо ОСОБА_4 строку дії обов`язків, покладених на нього відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, оскільки існують ризики передбачені п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 332 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років із конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Прокурор у клопотанні вказав, що покладені на ОСОБА_4 обов`язки не є обтяжливими щодо підозрюваного та в достатній мірі забезпечують його належну процесуальну поведінку та виконання ним його процесуальних обов`язків. Підозрюваний не порушував покладені на нього обов`язки, що, в свою чергу, свідчить про те, що застосований слідчим суддею запобіжний захід до ОСОБА_4 , є таким, що достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, забезпечує його належну процесуальну поведінку в кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив продовжити ОСОБА_4 строк дії обов`язків, покладених на нього відповідно до ч.5 ст.194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про продовження дії обов`язків.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

12 грудня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та затримано о 14.20 год. 12 грудня 2024 року.

13.12.2024 слідчим суддею Рівненського районного суду щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 09.02.2025 року з визначенням розміру застави у розмірі 242 240 гривень. Надалі, підозрюваним внесено заставу у розмірі 242 240 гривень, у зв`язку з чим на останнього покладено обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений, може здійснити дії, передбачені ч.1-5 ст.177 КПК України.

Продовження дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам переховування від органів досудового розслідування чи суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, та ефективності здійснення кримінального провадження. Покладення на підозрюваного саме таких обов`язків дасть можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Враховуючи наявність ризиків передбачених п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, факти та інформація які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, що підозрюваний має постійне місце проживання, з метою виконання вимог статті 2 КПК України, тому з метою запобігти вказаним ризикам, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слід задоволити клопотання сторони обвинувачення та продовжити строк дії обов`язків, покладених на нього відповідно до ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 219, 294, 295-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків ОСОБА_4 - задоволити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Переброди, Дубровицького району, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, громадянина України, українця, раніше не судимого, строк дії обов`язків покладених на нього ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування до 12.05.2025 року (включно) зокрема:

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з будь якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом, зокрема ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_14