Справа № 761/4928/25
Провадження № 1-кс/761/3881/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, вчинені у складі організованої групи чи злочинної організації, першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001240, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в:

04.02.2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, вчинені у складі організованої групи чи злочинної організації, першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001240, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в якому ставилось питання про накладення, з метою збереження речових доказів, арешту на майно, тимчасово вилучене 31 січня 2025 року під час проведення обшуку у службовому автомобілі «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в Київській обл. м. Буча по вул. Б. Хмельницького, біля будинку 2-г, а саме на: 10 (десять) купюр по 1000 гривень кожна з серіями та номерами: АВ 5338099, АЄ 7970151, АЕ 3318367, БМ 2214053, АЕ 2363316, АБ 8278542, АБ 9435230, БП 5965985, ЕВ 5134071, АЄ 8491658; мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 13», з двома сім картами операторів Водафон НОМЕР_2 та Київстар НОМЕР_3 .

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001240, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше першої декади вересня 2024 року у начальника відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 капітана ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, використовуючи своє службове становище в отриманні частини додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень, що надходить на банківські рахунки військовослужбовцям військової частини НОМЕР_4 , за внесення до бойових наказів (бойових розпоряджень) та списків на виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000 гривень.

Так, у вересні 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 повідомив старшому солдату ОСОБА_7 , який перебуває на посаді лаборанта госпітального відділення медичної роти військової частини НОМЕР_4 та старшому солдату ОСОБА_8 , який перебуває на посаді відповідального виконавця відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 , що їх кандидатури будуть подані щомісячно до бойових наказів (бойових розпоряджень) на виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000 гривень, які будуть надходити на банківські рахунки останніх, за що вони повинні щомісячно передавати половину з додаткової винагороди ОСОБА_6 у розмірі 12 000 гривень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, проте не пізніше 05.12.2024 ОСОБА_6 підготував та подав на погодження до командира військової частини НОМЕР_4 підполковника ОСОБА_9 наказ № 340 та списки для виплати особовому складу військової частини НОМЕР_4 додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. 00 коп. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за листопад 2024 року, зазначивши в ньому зокрема ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Так, 28.12.2024, близько 12:00 год., до військової частини НОМЕР_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , прибув ОСОБА_6 , де у службовому кабінеті зустрівся з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , в ході розмови з якими отримав неправомірну вигоду в сумі 24 000 гривень, за внесення до бойового наказу (бойового розпорядження) військовослужбовців з метою надходження останнім додаткової виплати.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, проте не пізніше 05.01.2025 ОСОБА_6 підготував та подав на погодження до командира військової частини НОМЕР_4 підполковника ОСОБА_9 наказ № 5 та списки для виплати особовому складу військової частини НОМЕР_4 додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. 00 коп. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за грудень 2025 року, зазначивши в ньому зокрема ОСОБА_7 та ОСОБА_8

31.01.2025, близько 10:00 год., ОСОБА_6 повідомив за допомогою СМС-повідомлення у месенджері «Signal» військовослужбовцю військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_7 , проте що грошові кошти у розмірі 10 000 гривень у нього забере водій ОСОБА_6 ОСОБА_10 .

Так, 31.01.2025 приблизно о 14:30 год. до військової частини НОМЕР_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , прибув ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_6 . Перебуваючи в транспортному засобі марки та моделі «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_6 передав грошові кошти у сумі 10000 гривень ОСОБА_10 , що є частиною неправомірної вигоди.

У зв`язку з вищевикладеним в період часу з 15 год. 35 хв. по 16 год. 36 хв. 31.01.2025 виникла необхідність у проведенні обшуку до постановлення ухвали слідчого судді у службовому автомобілі «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в Київській обл. м. Буча по вул. Б. Хмельницького, біля будинку 2-г, яка належить військовій частині НОМЕР_4 , у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою врятування майна, речей та предметів, які постановою слідчого від 31.01.2025 визнано речовими доказами, що зберегли на собі сліди вчинення злочинів або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються в ході кримінального провадження, а також майна яке здобуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, проведено проникнення до житла чи іншого володіння особи до поставлення ухвали слідчого судді.

Під час проникнення до житла чи іншого володіння особи до поставлення ухвали слідчого судді, а саме у службовому автомобілі «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в Київській обл. м. Буча по вул. Б. Хмельницького, біля будинку 2-г виявлено та вилучено: 10 (десять) купюр по 1000 гривень кожна з серіями та номерами: АВ 5338099, АЄ 7970151, АЕ 3318367, БМ 2214053, АЕ 2363316, АБ 8278542, АБ 9435230, БП 5965985, ЕВ 5134071, АЄ 8491658; мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 13», з двома сім картами операторів Водафон НОМЕР_2 та Київстар НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 31.01.2025 вищевказані речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки останні відповідають критерієм ст. 98 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Представник власника тимчасово вилученого майна - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон заперечувала, вказуючи, що він не має доказового значення у кримінальному провадженні. З приводу накладення арешту на грошові кошти - послалась на розсуд суду, вказуючи, що її довіритель не має до них відношення.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги зміст винесеної 31 січня 2025 року постанови про визнання майна речовим доказом, зважаючи на наявність достатніх доказів того, зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр вважати, що воно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, може містити на собі інші відомості важливі для досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 31 січня 2025 року під час проведення обшуку у службовому автомобілі «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в Київській обл. м. Буча по вул. Б. Хмельницького, біля будинку 2-г, а саме на: 10 (десять) купюр по 1000 гривень кожна з серіями та номерами: АВ 5338099, АЄ 7970151, АЕ 3318367, БМ 2214053, АЕ 2363316, АБ 8278542, АБ 9435230, БП 5965985, ЕВ 5134071, АЄ 8491658; мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 13», з двома сім картами операторів Водафон НОМЕР_2 та Київстар НОМЕР_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Клопотання начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, вчинені у складі організованої групи чи злочинної організації, першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001240, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 31 січня 2025 року під час проведення обшуку у службовому автомобілі «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в Київській обл. м. Буча по вул. Б. Хмельницького, біля будинку 2-г, а самена: 10 (десять) купюр по 1000 гривень кожна з серіями та номерами: АВ 5338099, АЄ 7970151, АЕ 3318367, БМ 2214053, АЕ 2363316, АБ 8278542, АБ 9435230, БП 5965985, ЕВ 5134071, АЄ 8491658; мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 13», з двома сім картами операторів Водафон НОМЕР_2 та Київстар НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1