Справа № 135/917/24
Провадження № 1-кс/135/10/25
У Х В А Л А

іменем України

14.02.2025 слідчий суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ладижин клопотання слідчого СВ ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00000152 від 05.07.2024, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Уш-Тобе, Казахстан, громадянина України, голови ФГ «Усадьба», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 , звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з клопотанням, погодженим прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000152 від 05.07.2024.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 05.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на самовільне зайняття та захоплення земель охоронної зони, на початку 2024 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, здійснив обробіток земельної ділянки площею 3,4021 га з кадастровим номером :02:001:0430 переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи, що дана земельна ділянка є охоронною зоною річки загальнодержавного значення, достовірно знаючи, що її використання заборонено законом та більш того остання йому у встановленому Законом порядку у володіння і користування не надавалась та у власність, або оренду, не передавалась, тобто за відсутності правочину щодо такої земельної ділянки, діючи всупереч вимогам ст.ст. 112, 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного кодексу України, ст.ст. 60, 61 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст.ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, самовільно її зайняв, та шляхом використання сільськогосподарської техніки і сторонньої допомоги осіб, яким не було відомо про даний факт, безпосередньо біля урізу водної лінії річки загальнодержавного значення Південний Буг здійснив розорення земель охоронної зони, провівши її культивацію та знищивши при цьому поверхневий шар ґрунту з дикорослою рослинністю з подальшим незаконним засівом земель охоронної зони, загальною площею 3,4021 га, сільськогосподарською культурою соняшнику.

Таким чином, ОСОБА_5 у продовж 2024 року, здійснив самовільне зайняття, з подальшим незаконним використанням, земельної ділянки загальною площею 3,4021 га, яка розташована в межах охоронної зони прибережної захисної смуги річки Південний Буг та належить до великих річок загальнодержавного значення і протікає через Ладижинську територіальну громаду Гайсинського району Вінницької області, чим спричинив шкоди на суму 15657 грн. 58 коп.

Вказаними діями ОСОБА_5 обмежив вільний доступ до прибережної захисної смуги річки Південний Буг, яка в порядку передбаченому ст. 88 Водного кодексу України, є загальнодоступною для відвідування громадянами, а також його дії, які виразились у самовільному зайнятті земельної ділянки прибережної захисної смуги, шляхом знищення поверхневого шару ґрунту з дикорослою рослинністю та культивацією земельної ділянки безпосередньо біля урізу водної лінії, з метою вирощування сільськогосподарської продукції.

24.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, а саме самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земель в охоронних зонах.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доводиться зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події в ході якого, оглянуто домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

-рапортом прокурора Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України;

-протоколом огляду місця події від 18.07.2024;

-Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

-ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду від 24.07.2024 про накладення арешту на земельну ділянку;

-допитом свідка ОСОБА_8 від 04.09.2024;

-допитом свідка ОСОБА_9 від 04.09.2024;

-протоколом огляду місця події від 04.09.2024;

-протоколом огляду місця події від 06.09.2024;

-ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду від 11.09.2024 про накладення арешту на зернозбиральний комбайн марки «Єнісей-954»;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.09.2024;

-протоколом огляду речей і документів від 06.09.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 08.09.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.09.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 08.09.2024;

-матеріалами, що характеризують особу ОСОБА_5 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.09.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.09.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.09.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 11.09.2024;

-копією договору про надання послуг по збиранню врожаю сільськогосподарських культур №1-2024 від 02.09.2024;

-довідкою про результати прийняття участі у проведенні слідчих дій від 20.09.2024;

-розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 09.09.2024.

07.01.2025 ОСОБА_5 у відповідності до п.2 ч.1 ст.280, ч.2 ст.281 КПК України оголошено у розшук та зупинено досудове розслідування.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, наведених ним у письмових запереченнях.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію підзахисного, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думки учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Тримання під вартою, за нормами ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 05.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

24.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

07.01.2025 ОСОБА_5 у відповідності до п.2 ч.1 ст.280, ч. 2 ст. 281 КПК України оголошено у розшук та зупинено досудове розслідування.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.01.2025 наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

14.02.2025 підозрюваного ОСОБА_5 затримано о 13-45 год. та доставлено в суд для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження , слідчий суддя приходить до висновку про наявність обгрунтованої підозри про ймовірну причетність ОСОБА_16 до вчинення кримінальнгго правопорушення за викладених у клопотанін обставин. Перевіряючи достатність доказівдля такого висновку, слідчий суддя враховує, що поняття "обгрунтована підозра" не вихначенеу націлнальному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої термін "обгрунтована підозда" означає, що існують факти абьо інформація, які пожуть переконати обїєктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів , які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Кородівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс , Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Сукупність матеріалів досудового розслідування, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, посилання підозрюваного на необґрунтованість висунутої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення слідчим суддею до уваги не приймається.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, яке на підставі ст.12 КК України відноситься до категорії не тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років або позбавленням волі на строк до двох років. Підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце роботи, постійне зареєстроване місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Із системного аналізу змісту ч.2 ст.177 і п.2 ч.1 ст.194 КПК вбачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу в частині встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків суд керується стандартом доведення «достатні підстави». Так, існування кожного вказаного у ч.1 ст.177 КПК України ризику повинно підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстровано (п.п. 85, 86 рішення Європейського Суду з прав людини від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України», заява №622/11). Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, але вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час розгляду клопотання, суддею встановлено наявність ризиків передбачених у п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 ухиляється від відповідальності за вчинене діяння, може без дозволу слідчого та прокурора залишити місце свого проживання та переховуватися від органів досудового розслідування. Окрім того, існує ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 особисто знайомий зі свідками, які були допитані у вказаному кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, а тому матиме змогу в подальшому впливати на них, з метою зміни їх показань або відмови від дачі показань.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що під час розгляду судом клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором не доведено неможливість досягнення мети застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, на підставі ст.ст.177, 178, 179, 194 КПК України, враховуючи доведеність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання яке йому загрожує у разі визнання винним, враховуючи дані про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, соціальну характеристику, погоджуючись з наявністю достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Саме такий запобіжний захід на думку слідчого судді буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та є достатньою гарантією для запобігання встановленого ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, визначити на 60 днів, тобто до 14.04.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання умов особистого зобов`язання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на процесуального прокурора у кримінальному провадженні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений 18.02.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1