ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/5050/24 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/240/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 травня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 22 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєверодонецьк, Луганської області, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 травня 2024 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 18 лютого 2024 року, приблизно о 23:30, перебуваючи у приміщенні кімнати житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , спільно зі своєю знайомою ОСОБА_9 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, підійшов до ОСОБА_9 та наніс їй один удар кулаком лівої руки в область тильної сторони правої кисті та один удар по пальцях правої руки. Далі, ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс удар кулаком лівої руки в область потилиці зліва, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: синця і припухлості тильної поверхні правої кисті, по одному садну на 2-му і 3-му пальцях правої кисті, забійної поверхневої рани потиличної області зліва, які є легкими тілесним ушкодженням.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання. Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.125 КК України у видіштрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В обґрунтування посилається на неправильне застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді 200 годин громадських робіт не врахував положення вимог ч.3 ст.61 КК України, відповідно до яких громадські роботи не застосовується до осіб пенсійного віку.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з вироку суду, судовий розгляд було проведено за процедурою, передбаченою ч.2 ст.382 КПК України, з врахуванням цього суд встановив фактичні обставини кримінального провадження та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведення винуватості та кваліфікації її дій, які в апеляційній скарзі не оскаржуються, у відповідності з нормами ч.2 ст.394, ст.404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та неправильне призначення обвинуваченому ОСОБА_8 виду покарання у виді громадських робіт, колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до загальних засад призначення покарання (п.2 ч.1 ст.65 КК України), суд повинен призначити покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Відповідно до санкцій закону України про кримінальну відповідальність, за якими засуджено ОСОБА_8 :

- ч.1 ст.125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Поряд з цим, згідно до вимог ч.3 ст.61 КК України покарання у виді громадських робіт не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, обвинувачений ОСОБА_8 є пенсіонером, тобто особою, що досягла пенсійного віку. А тому, з огляду на вимоги ч.3 ст.61 КК України, йому не може бути призначено покарання у виді громадських робіт.

Проте суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт, вищевказані обставини не врахував, порушивши таким чином відповідні імперативні вимоги закону України про кримінальну відповідальність, про що слушно зазначив прокурор в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, призначення апеляційним судом покарання у виді штрафу замість призначеного судом першої інстанції покарання у виді громадських робіт не є: застосуванням більш суворого покарання в розумінні п.2 ч.1 ст.420 КПК України, іншим погіршенням становища обвинуваченого в розумінні ч.2 ст.404 і ч.1 ст.421 КПК України, у зв`язку із чим задоволення апеляційних вимог прокурора з огляду на приписи ст.420 КПК України не вимагає скасування у відповідній частині вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку. Таке рішення суд апеляційної інстанції постановляє у формі ухвали.

З врахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеногоОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.125 КК України слід змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, визначивши останньому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Таке рішення, на думку колегії суддів, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Пом`якшити ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України покарання з 200 громадських робіт на покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4