ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/11/25 Справа № 705/5970/24 Категорія: ст.171 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар учасники справи прокурор адвокат ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2024 року про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001570 від 20.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Просив суд накласти арешт із забороною користуватися та розпоряджатися майном, яке було вилучено в ході санкціонованого обшуку, проведеного в м. Знам`янка, Кіровоградської області по вул. В. Чорновола, 2Д, а саме:

автомобіль марки та моделі «MAN TGX 18.440», червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ,

напівпричіп «NOVATRAIL SKI 24», р.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , які зареєстровані за ОСОБА_9 ,

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «MAN TGX 18.440», червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , серії та номеру НОМЕР_5 ,

свідоцтво про реєстрацію напівпричепу «NOVATRAIL SKI 24», р.н. НОМЕР_3 , серії та номер НОМЕР_6 ,

та товарно-транспортні накладні №7 від 22.08.2024, №8 від 22.08.2024 від корпорації «Украгротех».

Місцем зберігання вилученого майна, а саме вищевказаного автомобіля визначити територію (кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0001), яка розташована спільно з територією за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_10 .

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2024 року клопотання задоволено частково.

Накладено арешт із забороною відчужувати та розпоряджатися на майно, яке було вилучено в ході санкціонованого обшуку, проведеного в м. Знам`янка, Кіровоградської області по вул. В. Чорновола, 2Д, а саме: автомобіль марки та моделі «MAN TGX 18.440», червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , напівпричіп «NOVATRAIL SKI 24», р.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , які зареєстровані за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та товарно-транспортні накладні №7 від 22.08.2024, №8 від 22.08.2024 від корпорації «Украгротех».

Автомобіль марки та моделі «MAN TGX 18.440», червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , напівпричіп «NOVATRAIL SKI 24», р.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 передано на відповідальне зберігання власнику з метою його використання в межах підприємницької діяльності.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що автомобіль марки та моделі «MAN TGX 18.440», р.н. НОМЕР_1 , напівпричіп «NOVATRAIL SKI 24», р.н. НОМЕР_3 використовуються для здійснення підприємницької діяльності, а тому слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту із забороною відчуження та розпорядження цим майном з можливістю повернути вищевказаний транспортний засіб власнику на відповідальне зберігання.

Також слідчий суддя вказав про відсутність підстави для накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «MAN TGX 18.440», червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , серії та номеру НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію напівпричепу «NOVATRAIL SKI 24», р.н. НОМЕР_3 , серії та номер НОМЕР_6 .

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор Уманської окружної прокуратури, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду від 11.12.2024 року через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Накласти арешт на майно із забороною користуватися, відчужувати та розпоряджатись, а саме на автомобіль марки та моделі «MAN TGX 18.440», червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , напівпричіп «NOVATRAIL SKI 24», р.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «MAN TGX 18.440», червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , серії та номеру НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію напівпричепу «NOVATRAIL SKI 24», р.н. НОМЕР_3 , серії та номер НОМЕР_6 , та товарно-транспортні накладні №7 від 22.08.2024, №8 від 22.08.2024 від корпорації «Украгротех».

Місцем зберігання вилученого майна, а саме вищевказаного автомобіля визначити територію (кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0001), яка розташована спільно з територією за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_10 .

Прокурор вказує, що знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України є автомобіль марки та моделі «MAN TGX 18.440», червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , до якого приєднаний напівпричіп «NOVATRAIL SKI 24», р.н. НОМЕР_3 , оскільки безпосередньо за допомогою даного автомобіля здійснювалося перевезення зерна (ріпаку), належного корпорації «Укргротех», яким в подальшому заволоділи шляхом обману. Крім того, товарно-транспортні накладні № 7 від 22.08.2024 року та № 8 від 22.08.2024 року від корпорації «Украгротех» прямо вказують про те, що саме даним автомобілем здійснювалося перевезення.

А тому, з метою забезпечення проведення експертиз, в призначенні яких виникне необхідність в ході досудового розслідування, проведення додаткових детальних оглядів, в тому числі із залученням спеціалістів. Необхідно накласти арешт на дане майно, з метою забезпечення його збереження та збереження іншої інформації, яка є необхідною та важливою для досудового розслідування та подальшого доведення вини причетної до вчинення злочину особи.

Однак, судом не враховано ту обставину, що речові докази у кримінальному провадженні, а саме вказані автомобіль та напівпричіп є саме транспортними засобами та їх використання може призвести до тих ризиків спотворення, втрати речових доказів, а саме використання автомобіля може призвести до дорожньо-транспортної пригоди, тим самим є ймовірність втрати речового доказу як такого, а тому повернення вказаних речей не забезпечить завдання арешту майна щодо приховування, псування, знищення чи перетворення вказаних речових доказів. Також ухвалюючи рішення про повернення транспортних засобів судом також не враховано необхідності проведення із вказаними речовими доказами слідчих дій, зокрема впізнання із потерпілими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положенням Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, зокрема, про арешт майна або відмову у ньому.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні кримінальних правопорушень, зокрема арешт майна.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

ЄСПЛ нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи частково клопотання прокурора про арешт майна, суд виходив з того, що оскільки автомобіль марки та моделі «MAN TGX 18.440», р.н. НОМЕР_1 , напівпричіп «NOVATRAIL SKI 24», р.н. НОМЕР_3 використовуються для здійснення підприємницької діяльності, є необхідність накладення арешту із забороною відчуження та розпорядження цим майном з можливістю повернути вищевказаний транспортний засіб власнику на відповідальне зберігання.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, виходячи з наступного.

Встановлено, що до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від корпорації «Украгротех» про те, що невідомі особи, шахрайським шляхом заволоділи майном, яке перебувало у власності корпорації «Украгротех», а саме зерновими культурами-ріпаку, чим завдали матеріального збитку.

20.09.2024 року відомості про вказаний злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001570, по факту заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене у великих розмірах.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, 06.12.2024 в період часу з 11 год. 30 хв. по 12 год. 43 хв. старшим слідчим СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 в м. Знам`янка, Кіровоградської області по вул. В. Чорновола, 2Д було проведено санкціонований обшук в автомобілі марки та моделі «MAN TGX 18.440», червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , до якого приєднаний напівпричіп «NOVATRAIL SKI 24», р.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , які зареєстровані за ОСОБА_9 , в ході якого було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «MAN TGX 18.440», червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , серії та номеру НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію напівпричепу «NOVATRAIL SKI 24», р.н. НОМЕР_3 , серії та номер НОМЕР_6 , та товарно-транспортні накладні №7 від 22.08.2024 року, №8 від 22.08.2024 року від корпорації «Украгротех», які поміщено до спеціальних упакувань та вилучено до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області.

Вказаний автомобіль з напівпричепом вилучено до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області.

Постановою ст. слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 06.12.2024 року визнано в кримінальному провадженні № 0001570 від 20.09.2024 року, в якості речових доказів: вантажний автомобіль марки та моделі «MAN TGX 18.440»? червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , напівпричіп «NOVATRAIL SKI 24» р.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , вантажний автомобіль марки та моделі «MAN TGS 18.400», червоного кольору, р.н. НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_8 , напівпричіп «KEMPF SKM 35-3» р.н. НОМЕР_9 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , вантажний автомобіль марки та моделі «MAN TGX 18.520», зеленого кольору, р.н. НОМЕР_11 , номер шасі НОМЕР_12 , вантажний автомобіль марки та моделі «MAN TGX 18.440 BLS» зеленого кольору, р.н. НОМЕР_13 , номер шасі НОМЕР_14 .

Згідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У клопотанні слідчий вказує на необхідність збереження речових доказів з метою забезпечення його збереження та збереження іншої слідової інформації, яка є необхідною та важливою для досудового розслідування, та подальшого доведення вини причетної до вчинення злочину особи.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на транспортні засоби у формі заборони його відчуження та розпорядження, оскільки мав достатні на даний час підстави вважати, що вилучене майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України.

Надані суду матеріали свідчать, що власником транспортного засобу «MAN TGX 18.440», червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , до якого приєднаний напівпричіп «NOVATRAIL SKI 24», р.н. НОМЕР_3 є ОСОБА_9 .

Посилання прокурора у апеляційній скарзі на те, що існують ризики спотворення, втрати речових доказів, а саме використання автомобіля може призвести до дорожньо-транспортної пригоди, тим самим є ймовірність втрати речового доказу, жодними доказами не підтверджене.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Отже, накладення арешту на транспортні засоби шляхом заборони на їх відчуження та розпорядження повною мірою забезпечить виконання передбачених законом завдань арешту майна, а застосування заборони також на користування транспортним засобом та причепом може призвести до надмірного обмеження прав власника та законного володільця, що є неприпустимим.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Оскільки, автомобіль марки та моделі «MAN TGX 18.440», р.н. НОМЕР_1 , напівпричіп «NOVATRAIL SKI 24», р.н. НОМЕР_3 використовуються для здійснення підприємницької діяльності, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту із забороною відчуження та розпорядження цим майном з можливістю повернути вищевказаний транспортний засіб власнику на відповідальне зберігання.

Тому, слідчий суддя відмовив в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб шляхом користування, свідоцтва про реєстрацію на нього, оскільки вказані у клопотанні обставини не є достатніми для арешту вказаного майна, так як необхідність арешту ґрунтується лише на припущеннях, клопотанням не доведено необхідність такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні і що цей захід виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи осіб, яким належить майно, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме обмеження права власності, є розумними і співрозмірними із завданням кримінального провадження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що стандарт доказування при розгляді клопотання про арешт майна передбачає, крім доведення передбачених КПК України підстав для такого арешту, також доведення слідчим та прокурором існування фактів чи інформації, які б переконали стороннього об`єктивного спостерігача, що могло бути вчинено конкретний злочин.

Прокурором не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд мав би прийти до переконання, що такий ступінь втручання держави у права та свободи власника майна відповідає потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах не порушує справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Таких доводів не містить і апеляційна скарга, яка фактично дублює зміст клопотання. З огляду на це апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, належно обґрунтувавши власні висновки щодо прийнятого рішення про часткове задоволення клопотання.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 171, 392, 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: