Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/441/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 та заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду скаргу останньої особи на рішення дізнавача про закриття кримінальному провадження №0000183 від 16 серпня 2022 року, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України,

в с т а н о в и в:

13 лютого 2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла скарга заявника ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 04 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження №0000183 від 16 серпня 2022 року, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

В обґрунтування поданої скарги, в її змісті та усних поясненнях в суді заявник послався на неповноту та неправильність висновків дізнання, що були, на його думку, обумовлені нездійсненням слідчим усіх процесуальних дій, спрямованих на притягнення до відповідальності особи, яка вчинила проступок.

Дізнавач та прокурор, будучи сповіщеними про час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, про поважність причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не подали, у зв`язку із чим, з метою дотримання розумних строків, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність зазначених осіб, на підставі наявної скарги, доданих до неї матеріалів, а також представлених заявником додаткових матеріалів.

Дослідивши скаргу, отримавши пояснення заявника в її підтримку, слідчий суддя дійшов наступного.

19 липня 2022 року ОСОБА_3 звернувся в порядку ст.214 КПК України до Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області із письмовою заявою про вчинену на Слобідському кладовищі, в м. Одесі невстановленою особою самоправну, тобто без його повідомлення та дозволу, реконструкцію надмогильної споруди та пам`ятника на місці поховання його бабусі ОСОБА_5 , а також поруч похованої ОСОБА_6 .

Відомості щодо цієї заяви 16 серпня 2022 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ст.356 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оскільки оскаржуване процесуальне рішення має істотне значення для кримінального провадження, то при судовому розгляді скарги слід з`ясувати питання: дотримання дізнавачем вимог щодо всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження, проведення необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення в ньому істини; дотримання процесуального порядку та підстав закриття провадження, а також обґрунтованості викладених в постанові висновків.

Відповідно до положень п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови старшого дізнавача СД Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 04 лютого 2025 року це процесуальне рішення фактично обґрунтовано:

1) показаннями подружжя ОСОБА_7 про виявлення їх племінницею, а згодом і ними 19 липня 2022 року факту самоправної реконструкції могили їх родича - ОСОБА_5 , із поміщенням її могили під одну плиту із поруч похованою ОСОБА_6 , про що було повідомлено керівництво кладовища;

2) показаннями керуючого «Російсько Слобідським» кладовищем ОСОБА_8 про проведення зазначеної реконструкції підрядною організацією «Приват Граніт» за зверненням іншого родича ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ОСОБА_9 , що було пов`язано із неналежним станом надгробних плит на розташованих поруч могилах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та мало вираз у виготовленні однієї плити, без зміни місця та розмірів захоронень;

3) показаннями свідка ОСОБА_9 про наявність у неї родинних зв`язків із похованою ОСОБА_6 , про незадовільний стан місця поховання ОСОБА_5 , а також про те, що до складу цього ж місця поховання входила і могила батьків свідка подружжя ОСОБА_10 ;

4) актом виїзного засідання комісії КП «Спеціалізоване підприємство комунально побутового обслуговування» від 03 лютого 2023 року із висновком про те, що користувачем місця поховання були проведені роботи з улаштування бетонного майданчика на родинному місці поховання із встановленням намогильної споруди на могилі Мещерякових, а пам`ятники на могилах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не демонтувались, місце їх розташування не змінювалось;

5) результатами проведеного дізнавачем 26 грудня 2024 року місця поховання ОСОБА_5 , в ході котрого було з`ясовано фактичний стан та розташування намогильної споруди;

6) відмовою заявника ОСОБА_3 надати до Департаменту міського господарства Одеської міської ради правовстановлюючі документи користувача місця поховання ОСОБА_5 у зв`язку із чим, дізнавач дійшов висновку, що заявник не має жодних підстав висувати вимоги щодо здійснення будь-яких дій з намогильною спорудою;

7) з`ясування в інвентарній книзі обліку реєстрації поховань на кладовищі «Російське Слобідське», за період 1964 1965 років тієї обставини, що фактичне поховання ОСОБА_5 було здійснено ОСОБА_11 не в межах родинного поховання Халарі, а на 23 старій ділянці цього ж кладовища;

8) цивільно правовим характером виниклих спірних правовідносин між користувачами місць поховань Мещерякових, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

у зв`язку із чим здійснено загальний висновок, що в даному діянні відсутній склад проступку, передбаченого 356 КК України.

Слідчий суддя не погоджується із обґрунтуванням дізнавачем постановленого та оскаржуваного процесуального рішення, виходячи із наступного.

Дізнавач та прокурор не прибули в судове засідання, не подали в судове засідання матеріали закритого кримінального провадження №0000183 від 16 серпня 2022 року, чим фактично не спростували доводи заявника про можливу неправомірність дій ОСОБА_9 , пов`язану із самоуправною реконструкцією надмогильної споруди на місці поховання його бабусі ОСОБА_5 .

Окрім того, частиною 6 ст.25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» заборонено здійснювати встановлення намогильної споруди без згоди користувача місця поховання (користувача місця родинного поховання).

Користувачем місця поховання (місця родинного поховання) визнано особу, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене ст.25 цього Закону.

Намогильними спорудами є пам`ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам`ять про померлих (ст.2 цього Закону).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 продемонстрував фотографічне зображення місця поховання ОСОБА_5 до його реконструкції, з якого вбачаються його зовнішній вигляд, склад намогильної споруди та місце окремого розташування.

В матеріалах кримінального провадження наявні фотографічні зображення цього ж місця поховання, з яких вбачається: станом до реконструкції пам`ятник розташований на окремій могильній плиті; станом на 17 серпня 2022 року фактична заміна намогильної плити, як частини намогильної споруди, її об`єднання з іншою могилою ( ОСОБА_6 ); станом на 22 серпня 2023 року окреме розташування намогильних плит над зазначеними могилами.

Незважаючи на залишення на могилі ОСОБА_5 після реконструкції того ж самого пам`ятника, необхідно визнати про фактичну заміну намогильної плити, із незначним зміщенням ліворуч місця їх розташування, та одночасним зменшенням площини проходу між могилами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тобто про зміну розташування намогильної споруди, що суперечить висновку дізнавача про не порушення таких показників.

Усунути з`ясовану в суді суперечність можливо було б шляхом порівняльного співставлення наявних в провадженні фотографічних зображень за участю спеціаліста, або ж призначення експертного дослідження стосовно таких зображень.

Одними із істотних обставин, які підлягали доведенню в ході дізнання, є з`ясування того, хто саме є користувачем місця поховання ОСОБА_5 , а також чи отримала ОСОБА_9 від нього дозвіл на реконструкцію намогильної споруди.

Як вбачається із показань ОСОБА_9 вона себе вважає користувачем сімейного місця поховання, до складу якого фактично включено і місце поховання ОСОБА_5 , а відтак свідок і не потребувала дозволу від інших осіб на проведену реконструкцію.

Як вбачається із показань подружжя ОСОБА_7 саме вони є користувачами місця поховання ОСОБА_5 , до якого нібито ОСОБА_9 не мала жодного правового відношення, і дозволу на реконструкцію від них ОСОБА_9 не отримувала.

ОСОБА_3 додано до матеріалів кримінального провадження копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 від 23 липня 1965 року, квитанцій про оплату послуг за поховання ОСОБА_5 на Слобідському кладовищі №2242 та №11019 від 23 липня 1965 року, а також свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_2 від 29 березня 1969 року, матір`ю якого є ОСОБА_12 , з сукупності яких вбачається, що у 1965 році батьки заявника поховали ОСОБА_5 , отримали свідоцтво про смерть, тобто ОСОБА_3 є користувачем місця поховання своєї бабусі ОСОБА_5 .

Оскільки інші будь-які письмові докази на підтвердження чи спростування таких обставин дізнавачем не було витребувано, то слідчий суддя констатує, що в ході дізнання остаточно не з`ясовано, чи є ОСОБА_9 родичом похованої ОСОБА_5 та таким же користувачем місця поховання останньої.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови до матеріалів кримінального провадження долучено акт виїзного засідання комісії КП «Спеціалізоване підприємство комунально побутового обслуговування» від 03 лютого 2023 року із висновком про те, що користувачем місця поховання були проведені роботи з улаштування бетонного майданчика на родинному місці поховання із встановленням намогильної споруди на могилі Мещерякових, а пам`ятники на могилах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не демонтувались, місце їх розташування не змінювалось.

Як зазначалося вище, такий висновок є сумнівним, оскільки спростовується фотографічними зображеннями місця поховання до та після реконструкції, з яких вбачається зміщення ліворуч місця їх розташування та одночасне зменшенням площини проходу між могилами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Окрім того, подружжя ОСОБА_7 заперечили будь-яку власну обізнаність про їх включення до складу вищезазначеної комісії, а також отримання запрошення чи виклику для участі в її роботі, що також не спростовано дізнавачем чи прокурором.

Склад проступку, передбаченого ст.356 КК України, передбачає самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення загальним суб`єктом будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам цього громадянина (як оціночне поняття).

Таким чином, для належного здійснення дізнання необхідно було встановити, якими нормативними актами врегульовано порядок здійснення реконструкції місця поховання, а також чи було його дотримано особами, які це фактично здійснили в місці поховання ОСОБА_5 .

Слідчий суддя констатує, що дізнавач обмежилась лише загальними нормами Закону України «Про поховання та похоронну справу» та не спростувала доводів заявника про можливе порушення ОСОБА_9 їх вимог.

Стосовно можливого заподіяння значної шкоди інтересам ОСОБА_3 (у вигляді страждань та переживань з приводу порушення недоторканості місця поховання його бабусі) дізнавач не звернула належну увагу на той факт, що заявник в період часу з 19 липня 2022 року до теперішнього часу подав понад 20 звернень до органів виконавчої влади, правоохоронних органів, суду, органу місцевого самоврядування, які стосувалися вищезазначеної події, що повинно бути враховано в питанні можливого спричинення заявнику немайнової шкоди.

За таких обставин слідчий суддя вважає необхідним визнати оскаржуване заявником процесуальне рішення дізнавача від 04 лютого 2025 року таким, що було прийнято передчасно, на підставі, щонайменше, не повного дослідження зібраних ним під час дізнання доказів, у зв`язку із чим це рішення необхідно скасувати, а кримінальне провадження №0000183 від 16 серпня 2022 року повернути керівнику органу дізнання для вирішення питань, пов`язаних з подальшим розслідуванням та проведенням слідчих дій, достатніх для прийняття в провадженні остаточного законного рішення

п о с т а н о в и в:

Скаргу заявника ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого дізнавача СД Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 04 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження №0000183 від 16 серпня 2022 року, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000183 від 16 серпня 2022 року направити до СД Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області для проведення дізнання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1