Справа № 346/5791/24
Провадження № 1-в/346/21/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 р.м. Коломия Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судових засідань: ОСОБА_2 , за участю: прокурора: ОСОБА_3 а також представника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_4 та засудженого: ОСОБА_5 , які приймали участь у засіданні у режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України; місце народження с. Неполоківці Чернівецького району Чернівецької області, місце проживання: АДРЕСА_1 ),

по кримінальному провадженню №0001949, в якому ОСОБА_5 вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2023 року, який набрав законної сили 17 жовтня 2023 року, визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого частиною 4 статті 402 КК України та призначено покарання з урахуванням частини 5 статті 72 та статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців,

в с т а н о в и в:

Державна установа «Коломийська виправна колонія (№41)»: звернулась до суду із вказаним поданням, до якого додано матеріали особової справи засудженого.

Позиції учасників провадження.

Аргументи представника колонії. Вироком суду, який набрав законної сили, засудженого визнано винним у вчиненні тяжкого злочину та призначено остаточне покарання, з урахуванням частини 5 статті 72 та статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Але, засуджений вже відбув більше ніж дві третини строку покарання, призначеного йому судом, а своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тому засудженого, умовно-достроково, слід звільнити від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, що складає 1 місяць та 4 дні.

Позиція засудженого. Просив задовільнити подання колонії. Вказував, що вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро кається у вчиненому. На оплачуваних роботах працювати не міг, оскільки за станом здоров`я не міг їх виконувати. Зокрема, йому протипоказана важка фізична праця і переохолодження, але він виконував безоплатні роботи по благоустрою зі своєї ініціативи.

Аргументи прокурора. Додані до подання колонії докази вказують на те, що засудженого можна звільнити від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі.

Оцінка суду.

Частина 2 статті 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Разом з цим, частиною 1 статті 81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Але частиною 2 і пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України уточнюється, що умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також за умови (якщо засуджений відбуває покарання за вчинений умисний тяжкий злочин), що засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2023 року, який набрав законної сили 17жовтня 2023 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України та з урахуванням частини 5 статті 72 та статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців (а.с.13-17,18 частини І особової справи засудженого).

При цьому строк відбування покарання, правильно рахується колонією, зокрема з 08.11.2023 - дати його фактичного затримання і взяття під варту для приведення вироку до виконання, але із зарахуванням у строк відбування покарання часу його утримання під вартою з 13.05.2023 по 04.07.2023, що повністю узгоджується з його вироком (а.с.1-2,13-17,18 частини І особової справи засудженого).

І наразі, засуджений ОСОБА_5 продовжує відбувати призначене йому покарання у виді позбавлення волі, і фактично він вже відбув більше ніж дві третини призначеного йому покарання.

При цьому суд відзначає, що в силу положень ч.4 ст.402 і ч.5 ст.12 КК України та з урахуванням змісту зазначеного вироку, покарання було призначено засудженому за вчинення ним умисного тяжкого злочину, яким є злочин, передбачений ч.4 ст.402 КК України.

Тому суд погоджується з учасниками провадження у тому, що колонією доведений факт того, що станом на дату розгляду подання судом, засуджений дійсно фактично відбув вже більше ніж дві третини строку покарання, призначеного йому судом за вчинений ним тяжкий умисний злочин.

Як вже вказувалось судом вище, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване виключно, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Через, що суд враховує і положення частини 1 статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України за якими, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. При цьому суд відзначає, що з огляду на положення частини 3 статті 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

І тому суд відзначає, що з часу знаходження в місцях позбавлення волі, ОСОБА_5 :

- під час тримання в державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» (до 05.03.2024) заохочення не застосовувались, 02.01.2024 року було застосовано одне стягнення у виді суворої догани, яке було знято достроково (а.с.2,5 судової справи);

- з 05.03.2024 року відбуває покарання в державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)», і за весь час відбування покарання характеризується виключно позитивно, не допускає порушень вимог установленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались, оголошено 3 заохочення у вигляді: дострокового зняття раніше накладеного стягнення та двох подяк (а.с.2,3 судової справи, а.с.68,70,83,85 частини ІІ особової справи);

- з 11.03.2024 року по день розгляду судом подання колонії, саме з ініціативи ОСОБА_5 , на постійній основі, тобто кожен місяць, і на добровільних засадах, він залучався до безоплатних робіт по благоустрою установи та її території, конкретні види робіт дуже детально описані у довідці (а.с.41-43 судової справи). При цьому, покладені на нього обов`язки він виконував вчасно та якісно, добросовісно відносячись до праці та маючи сумлінні поведінку (а.с.41-43 судової справи);

- у цей же період, засуджений дійсно не залучався до виконання робіт на оплатній основі, оскільки, як підтвердив представник колонії, і що підтверджується випискою з медичної картки ОСОБА_5 маючи контузію, останньому була протипоказана важка фізична праця і переохолодження, а наявні оплатні роботи в колонії для цього не підходили (а.с.33-35 судової справи);

- з огляду на зміст характеристики засудженого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення був оцінений, як середній (а.с.2-4 судової справи), однак за висновком щодо ступеня його виправлення, ОСОБА_5 набрав 87 балів (а.с.6-8 судової справи);

- виконавчі листи на виконання не поступали (а.с.10 судової справи);

- заходи заохочення застосовувались підряд за перші три квартали 2024 року, за додержання правил поведінки (а.с.5 судової справи).

Також суд враховує, що засуджений безпосередньо у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини на підставі наданих йому колонією доказів, у їх сукупності суд констатує, що колонією доведено те, що засуджений дійсно пройшов процес позитивних змін, які вже відбулись в його особистості та вже створили у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, яка мала місце майже з самого початку відбуття ним призначеного судом покарання і своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, він вже довів своє виправлення.

При цьому, що стосується ставлення до праці, суд враховує те, що засуджений залучався до тієї праці, яка йому не оплачувалась, але з огляду на зміст частини 2 статті 81 КК України, кримінальний закон і не вимагає аби така праця мала саме оплатний характер.

Більш того, з огляду на положення частини 3 статті 6 КВК України одним з основних засобів виправлення і ресоціалізації засуджених є саме суспільно-корисна праця, яка вочевидь може мати і не оплачуваний характер. Підтвердженням чого, є і положення частини 5 статті 118 КВК за якими, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

А встановлені судом обставини прямо вказують на те, що ОСОБА_5 залучався до виконання саме таких не оплачуваних робіт, при цьому з його власної ініціативи, на постійній основі і виконував він таку роботу тривалий і безперервний час, з самого початку відбування покарання у цій колонії, і якісно, за що, у тому числі отримував заохочення.

І тому, подання колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, строком 1 місяць 4 дні, слід задовольнити.

Тож керуючись статтями 1-33,84-99,321,342-372,392-395,532-539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , умовно-достроково, від відбування призначеного йому вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2023 року, який набрав законної сили 17 жовтня 2023 року) покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, в частині не відбутого строку покарання, що складає: 1 (один) місяць 4 (чотири) дні.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 18 лютого 2025 року.

Головуючий суддя : ОСОБА_1