Справа № 643/5955/25
Провадження № 1-кс/643/2001/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 у режимі відеоконференції,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000818 від 08.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч.2 ст.111 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, розлученого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, на час вчинення злочину військовослужбовця за контрактом, обіймаючого посаду оператора 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2025 до слідчого судді надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, а саме до 06.19 год 21.05.2025.

Клопотання обґрунтовано тим, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за процесуального керівництва Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000818 від 08.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч.2 ст.111 КК України, в якому 21.02.2025 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру в дезертирстві, тобто у самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, а також у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч.2 ст.111 КК України.

21.02.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.ст.208, 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч.2 ст.111 КК України.

21.02.2025 військовослужбовцю ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч.2 ст.111 КК України.

21.02.2025 ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 (справа № 643/2810/25, провадження № 1-кс/643/971/25) відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання, тобто до 06.19 год 21.04.2025.

16.04.2025 постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000818 від 08.10.2022 продовжено до 3 місяців, тобто до 21.05.2025.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою підозрюваного закінчується 21.04.2025, ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України КПК України, які враховані судом при обранні запобіжного заходу не зменшився та продовжує існувати, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 у межах строку досудового розслідування, а саме до 21.05.2025 включно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив його задовольнити з огляду на те, що досудове розслідування триває, строк досудового розслідування продовжено до 3 місяців, тобто до 21.05.2025, є необхідність виконати ряд слідчих та процесуальних дій, а саме отримати висновок поліграфічного дослідження, допитати свідка, завершити усі необхідні слідчі та процесуальні дії, ризик не зменшився.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Зазначив, що не переховувався від слідства та такого наміру не має.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні звернув увагу суду на те, що саме на прокурора покладено обов`язок доказування вини у кримінальному провадженні. Кваліфікація зазначена у підозрі не відповідає дійсним обставинам. Сторона захисту не заперечувала проти продовження стоку досудового розслідування. Висновки поліграфа не можуть бути єдиною підставою для пред`явлення підозри, крім того ОСОБА_6 після повернення з полону вже проходив процедуру допиту за допомогою поліграфа. Щодо необхідності отримати покази свідка, а саме колишньої дружини ОСОБА_6 , зазначив, що дані свідчення уже отримані та містяться в матеріалах даного клопотання. Наголосив на тому, що між ОСОБА_6 , та його колишньою дружиною існував конфлікт, в результаті чого вона могла його оговорити. Колишня дружина ОСОБА_6 зараз перебуває за кордоном і її неможливо буде притягнути до відповідальності за неправдиві свідчення. В діях його підзахисного відсутній склад злочину. Відповідно даних міжнародних організацій повністю відслідковувалося переміщення ОСОБА_6 по території рф і підтверджується те, що він перебував на території рф у місцях позбавлення волі. Ризики, зазначені у клопотанні необґрунтовані, документально не доведені. Після звільнення з полону ОСОБА_6 перебував на волі майже рік, самостійно приїздив до слідчих органів на усі виклики. Самостійно з`явився до слідчого на вручення підозри. До залу судового засідання доставлений без кайданків та супроводу конвою, що вказує на його належну процесуальну поведінку. Після повернення з полону ОСОБА_6 мав можливість на законних підставах виїхати за кордон та вплинути на свідків, але не зробив цього. В законній спосіб буде доводити свою невинуватість, в подальшому, враховуючи резонанс даної справи, будуть залучати до розгляду даного кримінального провадження засоби масової інформації та правозахисні організації. У задоволенні клопотання просив відмовити.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши докази долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

21.02.2025 ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 (справа № 643/2810/25, провадження № 1-кс/643/971/25) відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання, тобто до 06.19 год 21.04.2025.

16.04.2025 постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000818 від 08.10.2022 продовжено до 3 місяців, тобто до 21.05.2025.

Згідно ч.3, 5 ст.199 КПК України слідчий суддя відмовляє у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики та існують обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Так, 21.02.2025 військовослужбовцю ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч.2 ст.111 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч.2 ст.111 КК України, слідчий суддя звертає увагу на те, що як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.

Враховуючи наведену правову позицію, й обставини провадження, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби; протоколами допитів свідків, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ін.; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_6 від 12.03.2024; протоколами огляду Інтернет ресурсів від 02.02.2024, 14.02.2024; висновком за результатами проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи №1485/1536 від 14.06.2024; іншими матеріалами кримінального провадження, які в сукупності дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти цей злочин.

Як зазначив прокурор у судовому засіданні, на теперішній час закінчити досудове розслідування кримінального провадження до спливу строку дії запобіжного заходу обраного до ОСОБА_6 неможливо, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.111, ч.4 ст.408 КК України, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_6 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, за одне з яких передбачено довічне позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею не встановлено доказів, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризику встановленого під час обрання запобіжного заходу до ОСОБА_6 , а саме: переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також, слідчий суддя вважає істотними зазначені прокурором обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

Крім того, обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку та відповідає характеру і тяжкості діяння, в якому він підозрюється.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Відповідно до положень ч.7 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.4 ст.408 КК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 176-178, 184, 193, 194, 196, 198, 199, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 , задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 34 дні, тобто до 21.05.2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1