Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1582/24
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілого : ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
Житомирської області Ружинського району с. Заріччя, зареєстрованого
та фактично проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 українця, громадянина України,
не одруженого, не працюючого, раніше судимого, востаннє 24.09.2024 року Ружинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України за наступних обставин.
04 грудня 2024 близько 16 год. 30 хв. у ОСОБА_6 , який перебував на території домогосподарства АДРЕСА_1 виник умисел, спрямований на таємне викрадення електроінструменту, що належить ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 у цей самий день, скориставшись тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 знаходяться в будинку та за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та протиправно, керуючись корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», через не зачиненні вхідні двері проник до приміщення господарської будівлі, а саме комори, звідки таємно викрав пилу дискову електричну торгівельної марки «Craft» моделі «CCS 2200» вартістю 2378,30 грн. в зборі зі саморобним металевим столом вартістю 750 грн., які належать ОСОБА_4 .
Після чого, з викраденим майном місце скоєння злочину залишив та викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 3128, 30 грн.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану.
Вказана вище кваліфікація дій обвинуваченого, на думку суду, є правильною, а його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину доведеною.
19 грудня 2024 року у кримінальному провадженні із наданням потерпілим ОСОБА_4 письмової згоди прокурору на укладення угоди, між прокурором Бердичівського окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Також вказаною угодою сторони погодились на призначення покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ружинського районного суду від 24.09.2024 справа № 291/1112/24 та визначити остаточне покарання у виді 5 (п`ять ) років 3 (три) місяці позбавлення волі.
При укладенні угоди потерпілим надана прокурору письмова згода на укладення угоди з обвинуваченим.
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Дав згоду на застосування узгодженого покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди та просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_5 підтримав правову позицію обвинуваченого і просив затвердити угоду про визнання винуватості на узгоджених умовах.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України. Просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Обмеження, які виключають можливість укладення угоди про визнання винуватості, відсутні. Відповідно до вимог аб.5 ч.4 ст.469 КПК України, потерпілий надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно ст.12 КК України є тяжким злочином.
Суд приходить висновку, що укладена угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови укладеної угод не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін. Укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених ст.65 КК України.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що обставинами, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , є рецидив злочинів.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, реєстрації, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше судимий, востаннє 24.09.2024 року Ружинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 , 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років , на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, перебуваючи на обліку Бердичівського районного сектора №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, вчинив нове кримінальне правопорушення не відбувши попереднє покарання.
З врахуванням встановлених обставин кримінального провадження та особи винуватого, відсутність претензій від потерпілого, суд вважає можливим призначити узгоджене сторонами угоди покарання.
Відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.12.2024 р. обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на даний час триває.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного суду, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Таким чином, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення зараховується судом у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, суд вважає за необхідне врахувати це у своєму рішенні, тобто у строк відбування покарання зарахувати строк перебування під вартою з дня фактичного затримання по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування призначеного обвинуваченому покарання обчислювати з моменту його фактичного затримання.
З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, суд вважає доцільним запобіжний захід, застосований до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 24.09.2024 року та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяці позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 , зарахувати строк перебування його під вартою з моменту його фактичного затримання, тобто з 17.12.2024 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17.12.2024.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою, але не більше як на 60 днів.
Стягнути з ОСОБА_6 , і.к. НОМЕР_1 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у сумі 2387 гривні копійок 70.
Речовий доказ по справі: саморобний металевий стіл в зборі з електричною циркуляркою т/м «Craft» моделі «CCS 2200», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , залишити останньому.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст. 473,394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1 .