Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/200/2025 Справа № 641/5847/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за №0000025 від 27.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться вказане кримінальне провадження.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.10.2024 року було задоволено клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Комінтернівського районного суду м. Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження у справі зупинено до розшуку обвинуваченого.

15.01.2025 року обвинуваченого було затримано на підставі ухвали суду від 16.10.2024 року.

16.01.2025 року обвинуваченого було доставлено до суду.

Ухвалою суду від 16.01.2025 відновлено провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що він доставлений до суду.

Прокурор у судовому засіданні підтримав раніше подане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 строком на 60 днів, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор вважає, що мають місце ризики того, що обвинувачений може переховуватися з метою уникнення покарання, яке йому загрожує; може вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор обґрунтовує наявність зазначених ризиків тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні декількох епізодів у сфері обігу наркотичних засобів, що свідчить про стабільну направленість на вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у розмірі 40260 грн., у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_4 було звільнено з-під варти. Достовірно знаючи про наявність відносно нього кримінального провадження у Комінтернівському районному суді м. Харкова, ОСОБА_4 неодноразово не з` являвся у судові засідання, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, вказане доводить наявність підстав для тримання під вартою останнього. Прокурор, з урахуванням фактичних обставин кримінального правопорушення, характеристики особи обвинуваченого, ризиків, вважав, що жоден інший, більш м`який запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не виключить зазначені вище ризики. Також просив застосувати до обвинуваченого заставу в розмірі достатньому для забезпечення його належної поведінки.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначив, що не з`являвся до суду оскільки не отримував судових викликів.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав свого підзахисного, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме - домашній арешт.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судові засідання (17.04.2024 року, 29.05.2024 року, 13.08.2024 року, 16.10.2024 року) неодноразово не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання, зазначену в обвинувальному акті, однак у судові засідання не прибував, заяв чи клопотань на адресу суду не надав, поважні причини неявки суду не повідомив, повістки поверталися з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова надано судове доручення СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області стосовно організації встановлення місцезнаходження та вручення судової повістки обвинуваченому ОСОБА_4 ..

На виконання ухвали до суду надійшло повідомлення о/у СКП ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , згідно з яким, в ході виконання доручення неодноразово відбувалися виїзди за адресою мешкання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , за вище вказаною адресою двері ніхто не відчиняв. В ході усної бесіди сусіди повідомили, що за вказаною адресою ОСОБА_4 не бачили тривалий час та фактичне місцезнаходження останнього їм не відомо. Оперативним шляхом отримати інформацію, яка б містила оперативний інтерес стосовно останнього не надалось можливим. У зв`язку із вищевикладеним, встановити фактичне місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_4 не надалось можливим.

Ухвалою суду від 16.10.2024 року задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу до Комінтернівського районного суду м. Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу. Крім того, обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук, судове провадження щодо обвинуваченого зупинено.

15.01.2025 року о 10 год. 50 хвили ОСОБА_4 затримано за адресою: м. Харків, пров. Івана Лєщєнкова, 12, що вбачається з протоколу затримання особи на підставі ухвали суду про затримання з метою приводу.

16.01.2025 року провадження по справі відновлено, призначено судове засідання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого суд виходить з сукупного аналізу обставин, передбачених ст.178 КПК України, та, зокрема, аналізу особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд бере до уваги вимоги п.2 ч.2 ст.183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 та які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, має зареєстроване місце проживання в м. Харкові, відсутність у останнього місця роботи та джерела доходу, а також відсутність міцних соціальних зв`язків. Крім того, суд враховує що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні декількох епізодів у сфері обігу наркотичних засобів, також в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває ще один обвинувальний акт щодо останнього також пов`язаний з обігом наркотичних засобів, що свідчить про стабільну направленість на вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 року щодо ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 40260 грн., у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_4 було звільнено з-під варти. Достовірно знаючи про наявність відносно нього кримінального провадження у Комінтернівському районному суді м. Харкова, ОСОБА_4 неодноразово не з` являвся у судові засідання, причини неявки суду не повідомляв.

Таким чином, судом встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказане доводить наявність підстав для тримання під вартою останнього.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до трьох років. Разом з тим, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження наявності в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, знаходження на утриманні обвинуваченого осіб, офіційного працевлаштування і, як наслідок, постійного та стабільного джерела доходу, які могли бути враховані судом під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийняття рішення щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, як наполягав захисник. Разом з тим, в даному конкретному випадку суд доходить до переконання, що аргументи обвинуваченого та захисника не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Вищевказані обставини у сукупності свідчать також про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та є всі підстави вважати, що саме ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, у суду немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому суд вважає необхідним обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі, визначеному п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн. (3028 грн. x 20 н.м.д.г. = 60 560 грн.), є достатнім розміром застави для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. 177,178, 182, 183, 194, 197, 331, 369, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 16 березня 2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 суму застави в розмірі 60 (шестидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р. UA0006674, призначення платежу: застава згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.01.2025 року, справа № 641/5847/23, н/п 1-кп/641/200/2025) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти - звільнити.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з м. Харкова, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до територіальних органів Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон на своє ім`я (у разі наявності).

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання до трьох років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку належно повідомленого обвинуваченого, до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суду про зміну свого місця проживання або перебування.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Застава, не звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Встановити строк дії ухвали до 16 березня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчисляється з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 21.01.2025 року о 09-55 год.

Cуддя- ОСОБА_1