ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/419/24
Головуючий в суді І інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 01 липня 2024 року в кримінальному провадженні №0000044 стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Херсона, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 01 липня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок.

Речовий доказ у справі: PVP масою 0,7984 г ухвалено знищити.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою у тому, що вона незаконно, з прямим умислом, без мети збуту, для власного вживання 24.01.2024 року близько 09-00 год., перебуваючи в м.Херсоні, використовуючи мобільний застосунок «Телеграм», замовила особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP та оплатила її доставку послугами ТОВ «Нова Пошта» до м.Херсон. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, 24.01.2024 року близько 15-30 год. у поштоматі №45462 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Херсон, 49-Херсонської Гвардійської дивізії, буд.26-а, отримала посилку з особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP масою 0,7984 г, тим самим незаконно придбала психотропну речовину, яку після придбання зберігала при собі особисто до її виявлення та вилучення працівниками поліції у період часу з 15-40 год. до 15-50 год. під час проведення огляду на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Херсон, вул. 49-Херсонської Гвардійської дивізії, біля буд. 26-а.

Суд кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційні скарзі прокурор посилаючись на неповноту судового розгляду просить вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 01 липня 2024 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та визнати ОСОБА_8 винуватою у вчиненні діянь, що зазначені в обвинувальному акті, що встановлені в ході дізнання, які кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, та вчинення яких визнано обвинуваченою.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на неї відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень, 40 копійок.

Речові докази у справі: психотропні речовини PVP масою 0,7984 г та психотропну речовину PVP масою 0,7139 г знищити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначив, що відповідно до обвинувального акта ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні двох епізодів кримінально караної діяльності, що кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.

Зокрема, окрім кримінального проступку, у вчиненні якого ОСОБА_8 визнано винуватою, вона обвинувачувалася також у тому, що 03 квітня 2024 року близько 16:00 год., разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 прибула до поштомату №5658 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м.Херсон, Миколаївське шосе, біля буд.30, та використовуючи власний телефон відчинила скриньку поштомату, після чого попросила ОСОБА_9 забрати її посилку з речовиною, яку замовляла раніше, не повідомивши останнього про його вміст. У подальшому, після того як ОСОБА_9 дістав посилку з поштомату, цього ж дня, приблизно о 16 годині 20 хвилин, їх разом з ОСОБА_8 було зупинено працівниками національної поліції для перевірки документів та у період часу з 17:39 год. до 17:50 год. під час проведення огляду на відкритій ділянці місцевості за адресою: м.Херсон, Миколаївське шосе, біля буд.30, ОСОБА_9 добровільно видав посилку з кристалічною речовиною, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/122-24/1920-НЗПРАП від 13 травня 2024 року, містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,7139 г. Тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Обвинувачена не оспорювала встановлені в ході досудового розслідування обставини та надала згоду на розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному порядку.

Однак, у мотивувальній частині вироку суд не зазначив вищевказані встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а також не кваліфікував дії обвинуваченої, визнав обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини без урахування вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, в порушення вимог ст.374 КПК України, суд першої інстанції не сформулював обвинувачення та без зазначення мотивів зміни обвинувачення або підстав визнання частини обвинувачення недоведеною, сформулював обвинувачення частково, тобто не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Також в резолютивній частині вироку суд не вирішив питання щодо долі речових доказів (психотропної речовини- PVP, масою 0,7139 г).

Також прокурор просить на підставі ч.3 ст.404 КПК України повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження та письмові докази сторони обвинувачення, а саме: протокол огляду місця події від 03.04.2024 з додатками; протокол огляду телефону ОСОБА_8 від 04.04.2024 з додатками; протокол огляду телефону ОСОБА_8 від 21.06.2024 з додатками; висновок експерта №СЕ-19/122-24/1920-НЗПРАП від 13.05.2024; квитанцію про отримання на зберігання психотропних речовин №625.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, просив вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок.

Захисник адвокат ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_8 поклалися на розсуд суду.

В останньому слові обвинувачена ОСОБА_8 просила залишити їй іспитовий строк.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Щодо можливості апеляційного оскарження вироку суду.

Положеннями частини 1 статті 394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав:

-розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження;

-недослідження доказів у судовому засіданні;

-з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

В даному випадку сторона обвинувачення в апеляційній скарзі не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та не оспорює вирок суду з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження чи недослідження доказів у судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до істотного порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, яке полягає у тому, що суд не врахував обставини, що встановлені органом досудового розслідування та які не заперечуються сторонами, внаслідок чого сформулював обвинувачення частково та не застосував закон, який підлягає застосуванню.

З огляду на викладене, вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 01 липня 2024 року стосовно ОСОБА_8 може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Щодо законності та обґрунтованості вироку суду.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку передбаченому частиною четвертю ст.298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вирок за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті прокурор клопотав про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. До обвинувального акта долучено заяву обвинуваченого, яка складена у присутності захисника ОСОБА_7 , відповідно до якої обвинувачена беззаперечно визнала обставини кримінального провадження, просила розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку, наслідки чого їй зрозумілі та роз`яснені.

При цьому, виходячи із встановлених органом досудового розслідування обставин кримінального провадження в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.309 КК України за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційній засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), якою PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (список №2, таблиці 1 постанови), вчинила кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом психотропних речовин, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 переслідуючи прямий умисел на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, а саме положень ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 (зі змінами і доповненнями), згідно з якою обіг психотропних речовин, включених до таблиці І, списку №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 на території України заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання 24.01.2024 року близько 09-00 год., перебуваючи в м. Херсоні, використовуючи мобільний застосунок «Телеграм», замовила особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP та оплатила її доставку послугами ТОВ «Нова Пошта» до м. Херсон. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, 24.01.2024 року близько 15-30 год. у поштоматі №45462 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Херсон, 49-Херсонської Гвардійської дивізії, буд. 26-а, отримала посилку з кристалічною речовиною, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/122-24/449-НЗПРАП від 30.01.2024 містить особливо небезпечну психотропну речовину - PVP масою 0,7984 г, тим самим незаконно придбала психотропну речовину, яку після придбання зберігала при собі особисто, без мети збуту, до її виявлення та вилучення працівниками поліції у період часу з 15-40 год. до 15-50 год. під час проведення огляду на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Херсон, вул. 49-Херсонської Гвардійської дивізії, біля буд. 26-а.

Таким чином ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційній засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), якою PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (список №2, таблиці 1 постанови), вчинила кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом психотропних речовин, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 переслідуючи прямий умисел на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, а саме положень ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 (зі змінами і доповненнями), згідно з якою обіг психотропних речовин, включених до таблиці І, списку №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 на території України заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання 02 квітня 2024 року близько 09:00 год, перебуваючи в м.Херсоні, використовуючи мобільний застосунок «Телеграм», замовила особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP та оплатила їх доставку послугами ТОВ «Нова Пошта» до м.Херсон, Миколаївське шосе, буд.30, поштомат «Нової Пошти» 5658.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на придбання психотропної речовини, 03 квітня 2024 року близько 16:00 год., разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 прибула до поштомату №5658 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м.Херсон, Миколаївське шосе, біля буд.30, та використовуючи власний телефон відчинила скриньку поштомату, після чого попросила ОСОБА_9 забрати її посилку з речовиною, яку замовляла раніше, не повідомивши останнього про його вміст. У подальшому, після того як ОСОБА_9 дістав посилку з поштомату, цього ж дня, приблизно о 16 годині 20 хвилин, їх разом з ОСОБА_8 було зупинено працівниками національної поліції для перевірки документів та у період часу з 17:39 год. до 17:50 год. під час проведення огляду на відкритій ділянці місцевості за адресою: м.Херсон, Миколаївське шосе, біля буд.30, ОСОБА_9 добровільно видав посилку з кристалічною речовиною, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/122-24/1920-НЗПРАП від 13 травня 2024 року, містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,7139 г.

Таким чином ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Крім цього, до обвинувального акта долучено заяву обвинуваченої ОСОБА_8 від 21 червня 2024 року про визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Відповідно до змісту вказаної заяви ОСОБА_8 підтвердила, що згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами щодо вчинення нею кримінальних проступків 24 січня 2024 року та 02-03 квітня 2024 року, згідно з викладом обставин, що зазначений в обвинувальному акті. Зазначена заява підписана, і ОСОБА_8 , і її захисником ОСОБА_7 , що здійснювала захист обвинуваченої на стадії досудового розслідування (а.п.13).

Разом із цим, як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, всупереч вимогам ст.382 КПК України, суд першої інстанції виклавши формулювання обвинувачення, що визнане судом доведеним, виключив з формулювання обвинувачення епізод протиправної діяльності ОСОБА_8 від 02 03 квітня 2024 року, не навівши мотивів його виключення.

Таким чином, всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку, суд не сформулював повністю обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду, а лише зазначив про частину обвинувачення, та не обґрунтував підстав для цього. Вказане фактично унеможливлює розуміння того, які обставини були встановлені судом за результатами розгляду кримінального провадження.

У зв`язку із відсутністю в мотивувальній частині вироку чіткого формулювання обвинувачення, вирок суду не може вважатися таким, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

На неприпустимість спрощення формулювання обвинувачення та відсутності у вироку суду формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним неодноразово звертав увагу суд касаційної інстанції, зокрема в постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі №466/9158/14-к, постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі №521/11693/16-к.

Крім того, відсутність в оскаржуваному вироку чіткого формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним за результатами судового розгляду, є порушенням прав обвинуваченої, які встановлені ст.42 КПК України, що в силу положень ст.412 КПК України також є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржуваний вирок суду не відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. За таких обставин відповідно до приписів ст.ст.409, 412 КПК України, вирок підлягає скасуванню.

В той же час, попри доводи апеляційної скарги, допущені судом першої інстанції порушення вимог ст.374 КПК України не можуть бути усунені шляхом зміни вироку, або ухвалення нового вироку апеляційним судом, оскільки відповідно до змісту мотивувальної частини оскаржуваного вироку суду, не вбачається які обставини, зокрема який повний обсяг обвинувачення було встановлено судом першої інстанції за результатами судового розгляду. Більш того, дане судове провадження здійснене в порядку ст.382 КПК України та суд першої інстанції не здійснював дослідження доказів, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надати їм оцінку.

За наведеного, допущені судом першої інстанції порушення тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому апеляційний суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

В той же час, згідно п.1 ч.1 ст.415 КПК України підставами для скасування вироку і призначення нового розгляду у суді першої інстанції є порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України.

Однак, враховуючи, що в даному випадку судом порушено також загальні засади кримінального провадження, а саме засаду законності, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд справи.

Частиною 2 та 3 ст.415 КПК України передбачено, що призначаючи новий розгляд справи у суді першої інстанції, апеляційний суд не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, перевагу одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Разом із цим, з огляду на приписи ч.ч.1, 2 ст.416 КПК України щодо особливостей нового судового розгляду судом першої інстанції після скасування судом апеляційної інстанції вироку, при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Також колегія суддів приймає до уваги правову позицію, викладену в постановах Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року по справі №444/2200/15-к, від 14 вересня 2020 року в справі №740/3597/17 та від 23 вересня 2019 року у справі №728/2724/16-к, відповідно до яких, у разі встановлення апеляційним судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставами для скасування вироку чи ухвали суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст.370, 419, ч.2 ст.416 КПК України, він не може залишити поза увагою доводи апеляційної скарги прокурора чи потерпілого щодо необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, оскільки в протилежному випадку це призведе до неможливості застосування такого закону при новому розгляді в суді першої інстанції.

Приймаючи до уваги встановлені та наведені вище допущені місцевим судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, за наявності яких судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості прийняти остаточне рішення в даному кримінальному провадженні. При цьому апеляційний суд звертає увагу місцевого суду, що під час нового розгляду кримінального провадження, суду слід оцінити доводи прокурора щодо неврахування частини обвинувачення та встановити доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку в об`ємі пред`явленого обвинувачення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування оскаржуваного вироку суду у зв`язку із допущеними істотними порушеннями вимог КПК України, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404,405,407,409, 412, 415, 419 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 01 липня 2024 року стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4