СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/134/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2020 за № 0004154, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тарутино Одеської обл., українця, громадянина України, який здобув середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий згідно зі ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

клопотання прокурора про надання дозволу на затримання ОСОБА_3 з метою його приводу для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2020 за № 0004154, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

У провадження суду обвинувальний акти разом з додатками стосовно ОСОБА_3 надійшов 30.10.2020 року.

Ухвалою від 30.10.2020 підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні було призначено на 15 год. 30 хв. 09.12.2020 року.

Підготовчі судові засідання неодноразово відкладалися у зв`язку з неприбуттям обвинуваченого ОСОБА_3 , який судом повідомлявся належним чином, причини неприбуття суду не відомі. Ухвалами суду від 28.04.2021 та 26.05.2021 здійснювався привід ОСОБА_3 у підготовчі судові засідання, однак, вказані ухвали суду не виконані, оскільки місце перебування обвинуваченого ОСОБА_3 невідоме.

У зв`язку з неприбуттям ОСОБА_3 у судові засідання ухвалою суду від 28.07.2021 було задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_3 оголошено в розшук, надано дозвіл на його затримання та зупинено судове провадження.

Оскільки строк дії ухвали суду від 28.07.2021 в частині надання дозволу на затримання ОСОБА_3 закінчився, ухвалою суду від 24.05.2022 судове провадження стосовно ОСОБА_3 відновлено.

Ухвалою суду від 21.07.2022 було задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_3 оголошено в розшук, надано дозвіл на його затримання та зупинено судове провадження, оскільки строк дії ухвали суду від 21.07.2021 в частині надання дозволу на затримання ОСОБА_3 закінчився, ухвалою суду від 03.03.2023 судове провадження стосовно ОСОБА_3 відновлено.

Ухвалою суду від 12.04.2023 було задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_3 оголошено в розшук, надано дозвіл на його затримання та зупинено судове провадження, оскільки строк дії ухвали суду від 12.04.2023 в частині надання дозволу на затримання ОСОБА_3 закінчувався, ухвалою суду від 18.10.2023 судове провадження стосовно ОСОБА_3 відновлено.

Ухвалою суду від 11.12.2023 було задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_3 оголошено в розшук, надано дозвіл на його затримання та зупинено судове провадження, оскільки строк дії ухвали суду від 11.12.2023 в частині надання дозволу на затримання ОСОБА_3 закінчився, ухвалою суду від 18.06.2024 судове провадження стосовно ОСОБА_3 відновлено.

Ухвалою суду від 29.08.2024 було задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_3 оголошено в розшук, надано дозвіл на його затримання та зупинено судове провадження, оскільки строк дії ухвали суду від 29.02.2025 в частині надання дозволу на затримання ОСОБА_3 закінчився, ухвалою суду від 24.03.2025 судове провадження стосовно ОСОБА_3 відновлено.

У судове засідання обвинувачений ОСОБА_3 не прибув, причини не прибуття суду не відомі.

У клопотанні прокурора зазначається, що ОСОБА_3 у судові засідання не прибуває, не повідомляє про причини свого неприбуття, на даний час місце його проживання невідоме, тобто він переховується від суду, відтак, прокурор повторно подав до суду клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_3 з метою його приводу у судове засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також прокурор просив оголосити в розшук обвинуваченого ОСОБА_3 та зупинити провадження до його розшуку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, заявлене прокурором клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченої з метою її приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов таких висновків.

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 28.10.2020 у нічний час доби, знаходячись біля будинку № 72 по вул. Зодчих у м. Києві, з проникненням у сховище - автомобіль «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , намагався таємно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в сховище.

Разом з тим, судом встановлено, що 09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

У свою чергу, як вбачається зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_3 28.10.2020 вчинив таємне викрадення майна з проникненням в сховище - автомобіль «ВАЗ2105», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 на суму 3000 грн. 00к., однак, не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі оскільки був затриманий працівниками поліції разом з наявним з ним чужим майном, яке належить ОСОБА_5 , та яке він намагався викрасти.

Так, станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2118 грн, а 50 відсотків від його розміру становив 1059 грн 00 к.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2118 грн. 00 к.

Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Приписами ч. 3 ст. 479-2 КПК України закріплено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 з 2020 року у судові засіданні не прибуває, жодних заяв та клопотань до суду не надсилає, суд не має змоги з`ясувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У зв`язку з викладеним, клопотання прокурора про надання дозволу на затримання ОСОБА_3 з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

У ході судового провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 у судові засідання не прибуває, інформацію про причини неявки та їх поважність суду не надає. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 щодо неприбуття у судові засідання суд розцінює як ухилення від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, що свідчить про неналежну процесуальну поведінку особи.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне оголосити обвинуваченого ОСОБА_3 в розшук.

На підставі викладеного та керуючись ст. 42, 335, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Оголосити в розшук обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тарутино Одеської обл., українця, громадянина України, який здобув середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Організацію виконання цієї ухвали та контроль за її виконанням покласти на ВКР Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , який підтримує державне обвинувачення в даному судовому провадженні (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9).

Судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, - зупинити до його розшуку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1