Справа № 761/8778/25
Провадження № 1-кс/761/6412/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 щодо забезпечення додержання прав особи, яка тримається під вартою в ДУ «Київський слідчий Ізолятор», в порядку ст.206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, в якій захисник просить зобов`язати уповноважених осіб, які відповідальні за забезпечення належних умов під час тримання ОСОБА_3 ДУ «Київський слідчий ізолятор» в рамках застосованого запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 420 240 000 000 012 43 від 11.11.2024 вжити заходів щодо забезпечення прав ОСОБА_4 щодо реалізації повноважень народного депутата України у тому числі шляхом забезпечення його присутності на засіданнях Верховної Ради України та виконання інших депутатських повноважень.

Вивчивши клопотання, долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Що стосується порушеного у скарзі захисника питання, щодо зобов`язання уповноважених осіб, які відповідальні за забезпечення належних умов під час тримання ОСОБА_3 ДУ «Київський слідчий ізолятор», вжити заходів щодо реалізації останнім повноважень народного депутата України, то діючим кримінальним процесуальним законодавством не визначено та не наділено слідчого суддю відповідними повноваженнями.

Відповідно до ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Главою 26 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, до переліку, яких не віднесено скарг на незаконне затримання.

Частиною 2 ст.303 КПК України, передбачено, що інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 36, ч.5 ст. 40 КПК України прокурор або слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, чинний КПК України не наділяє слідчого суддю повноваженнями окремо вирішувати питання означенні у скарзі захисника та не встановлює порядку розгляду такого питання, в порядку ст.206 КПК України.

Згідно зі ст.7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка відповідно до ст.9 КПК полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального Кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Таким чином, законним процесуальне рішення може бути лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

Таким чином, слідчий суддя, як і інші службові особи органів державної влади має діяти виключно в межах наданої компетенції.

Враховуючи, питання, що порушене у даній скарзі виходить за межі повноважень слідчого судді, окремому вирішенню під час досудового розслідування, як на підставі ст. 206 КПК України, так і на підставі ст. 303-307 КПК України, не підлягає, а тому таке клопотання підлягає поверненню захиснику.

Керуючись ст.ст. 26, 206, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , щодо забезпечення додержання прав особи, яка тримається під вартою в ДУ «Київський слідчий Ізолятор», поданого в порядку ст.206 КПК України - повернути захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя