Справа № 216/423/25
провадження 1-кп/216/476/25
УХВАЛА

іменем України

24 січня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002441 від 21.11.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянки України, раніше не судимої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

21.11.2024 приблизно в 16 годин 20 хвилин водій ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем "Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_1 , рухалася по мокрому асфальтному покриттю проїзної частини вул. Старовокзальній з боку вул. Мартіна Шимановського в напрямку вул. Кобилянського в Центрально- Міському районі м. Кривого Рогу в темний час доби.

У цей час по нерегульованому пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 ПДР України та дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, який розташований поряд з будинком № 37 по вул. Старовокзальній в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, проїзну частину перетинав пішохід ОСОБА_4 , він рухався з ліва на право, по ходу руху автомобілю "Volkswagen Golf р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 .

Водій ОСОБА_5 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу через проїзну частину, який знаходиться поряд з будинком № 37 по вул. Старовокзальній в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 2.3 (б); 18.1 Правил дорожнього руху України.

Проте діючи з кримінальною протиправною недбалістю, водій ОСОБА_5 проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не зменшила швидкість, та не зупинила керований нею автомобіль "Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_1 , щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_4 , чим порушила вимоги п.п. 2.3 (б); 18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:...

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ...»;

- «18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека..»,

В результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобілю "Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 допустила наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком експерта №30 від 09.01.2025 року, отримав тілесні ушкодження у виді: садна голови та на тільній поверхні правої кисті в області основної фаланги 1-го пальця, головки 1-ї п`ясткової кістки та 1-ї п`ясткової кістки, на тильній та внутрішній поверхні лівої кістки в області 1-ї п`ясткової кістки та 1-го міжпальцьового проміжку обох кистей, закритий перелом хірургічної шийки правої плечової кістки, перелом правої плечової кістки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-24/15477-ІТ від 19.12.2024 між порушенням водієм ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вимог п.п. 2.3 (б), 18.1 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків - заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості малолітньому потерпілому ОСОБА_4 , є прямий причинний зв`язок.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення - злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_5 , передбачена ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала в повному обсязі у вчиненому розкаялась.

24.01.2025 до суду надійшло клопотання керівника приватного підприємства «Нафтатранссервіс» ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 47 КК України, у зв`язку з передачею на поруки колективу приватного підприємства «Нафтатранссервіс» та закриття кримінального провадження.

Обґрунтоване зазначене клопотання тим, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинила нетяжкий злочин, щиро кається, сумлінно виконує свої трудові обов`язки, а також трудовий колектив приватного підприємства «Нафтатранссервіс» прийняв рішення про готовність взяти на поруки ОСОБА_5 , про що зазначив у своєму клопотанні.

Крім того, захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні звернувся з клопотанням про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 47 КК України, передавши ОСОБА_5 на поруки колективу приватного підприємства «Нафтатранссервіс», у зв`язку із чим закрити кримінальне провадження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, при цьому обвинувачена підтвердила, що розуміє та усвідомлює наслідки такого звільнення від кримінальної відповідальності, зокрема, що це є нереабілітуючою підставою закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотань не заперечував, вказував про наявність підстав передачі ОСОБА_5 на поруки колективу приватного підприємства «Нафтатранссервіс», адже клопотання та додані до нього матеріали оформлені належним чином, а обвинувачена свою вину визнала, щиро розкаялась у вчиненому та відшкодувала потерпілому моральну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_4 , не заперечував проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з її передачею на поруки колективу приватного підприємства «Нафтатранссервіс», пояснив, що обвинувачена відшкодувала йому завдану моральну шкоду, претензій матеріального порядку він до неї не має, оскільки за відшкодуванням шкоди буде звертатись до страхової компанії. Окремо зазначив, що обвинувачена активно брала участь у його лікуванні, допомагала матеріально та з пошуком донорів, отже у потерпілого відсутні сумніви у щирості її каяття.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; 2) діяння належить до кримінальних проступків або нетяжких злочинів; 3) кримінальне правопорушення не є корупційним або пов`язаним з корупцією, порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;4) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, щиро розкаялася; 5) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 6) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не заперечує проти закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою.

При цьому звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України можливе за клопотанням колективу, членом якого є особа, про передачу її на поруки, яке оформлене протоколом загальних зборів колективу.

За наявності зазначених вище обставин суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки трудовому колективу.

З досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 вперше вчинила нетяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення не є корупційним. Також воно не пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно самого обвинувального акту ОСОБА_5 не обвинувачувався у вчиненні відповідного кримінального правопорушення у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обвинувачена ОСОБА_5 визнала свою вину у повному обсязі та щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні.

Згідно з протоколом зборів учасників трудового колективу ПП «Нафтатранссервіс» від 23.01.2025, було прийнято рішення про: взяття на поруки трудового колективу ОСОБА_5 . Вказане рішення прийнято одноголосно.

З досліджених у судовому засіданні відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона раніше не судима, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебувала, має місце реєстрації та постійне місце проживання, відшкодувала потерпілому ОСОБА_4 завдану моральну шкоду.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про наявність визначених статтею 47 КК України правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з передачею її на поруки трудового колективу ПП «Нафтатранссервіс».

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, в силу вимог ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Так в рамках цього кримінального провадження було проведено експертне дослідження: експертиза дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок судової експертизи № СЕ-19/112-24/15477-ІТ від 19.12.2024), на проведення якої було затрачено кошти з Державного бюджету України в розмірі 1591 (тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривень 80 копійок.

Частина 2 ст. 122 КПК України передбачає, що процесуальні витрати суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку (тобто, коли особу за результатами відповідного судового розгляду судом визнано винуватою). Проте кримінальний процесуальний закон не містить жодних норм, які б визначали за яких умов і в які саме процесуальні витрати мають бути покладені на підозрюваного чи обвинуваченого у разі закриття кримінального провадження. При цьому слід брати до уваги те, що кримінальне провадження може бути закрите з різних підстав, крім того у кримінальному провадженні можуть бути різні процесуальні витрати. У зв`язку з чим, без чіткої вказівки закону подібні міркування самі по собі є явно недостатніми для прийняття судом рішення про стягнення з підозрюваного, обвинуваченого процесуальних витрат, понесених державою в кримінальному провадженні, яке закривається.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17 (провадження № 13-47кс20) констатовано, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. ВП ВС зазначила, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 3 ст.288 КПК України врегульовано, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у формі закриття кримінального провадження без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. Таку правову позицію відображено колегіями суддів Першої та Третьої судових палат ККС у постановах від 07.10.2021 у справі №584/800/20 (провадження №51-1800км21), від 29.09.2021 року у справі №342/1560/20 (провадження №51-2331км21), в яких також вказано про те, що закриття кримінального провадження щодо особи на нереабілітуючих підставах і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна.

За відсутності заборон, визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати обраний ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2024 року захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, у зв`язку з чим дане питання судом не вирішується.

Керуючись ст. 47 КК України, ст. ст. 284, 285, 369- 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 та керівника Приватного Підприємства "Нафтатранссервіс" ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з передачею її на поруки колективу Приватного Підприємства "Нафтатранссервіс" () -задовольнити.

На підставі ч. 1 ст. 47 КК України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з передачею її на поруки колективу Приватного Підприємства "Нафтатранссервіс", якщо вона протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження№ 0002441 від 21.11.2024 за обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Роз`яснити колективу Приватного Підприємства "Нафтатранссервіс", що відповідно до вимог ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі особи на поруки колективу організації особа не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори відповідного колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Суд, отримавши рішення загальних зборів колективу про відмову від поручительства, розглядає питання притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення в порядку, передбаченому статтею 288 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/112-24/15477-ІТ від 19.12.2024, в розмірі 1591 (тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривень 80 копійок

Арешт, накладений ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2024 року у справі № 216/8253/24 (н/п 1-кс/216/2452/24) на транспортний засіб "Volkswagen Golf" р.н. НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 - підлягає скасуванню.

Речовий доказ - автомобіль "Volkswagen Golf" р.н. НОМЕР_1 , який періданий на зберігання ОСОБА_5 після набрання ухвалою законної сили, вважати повернутим власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 28 січня 2025 року о 16-30 год. в залі судових засідань у приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_8