Справа № 944/2079/24
Провадження №1-кп/944/644/25
УХВАЛА

/про закриття провадження/

03.02.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 18.03.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Катанське Велико Писарівського району Сумської області, українця, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування встановлено та не оспорюється учасниками судового провадження, що у зв?язку із воєнною агресією військ Російської Федерації на території України указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан на території України неодноразово продовжувався, зокрема востаннє указом Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Незважаючи на викладене, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що на території України введено та діє правовий режим воєнного стану, 25 лютого 2024 року, близько 09:00 год, перебуваючи поблизу огородженого домогосподарства, що належить ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, повторно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проник на територію вказаного домогосподарства та скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, умисно, таємно, викрав велосипед марки «Україна», вартістю 3000 грн, який належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого покинув місце події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 3000 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що на території України введено та діє правовий режим воєнного стану, 28 лютого 2024 року, близько 07:40 год, перебуваючи поблизу магазину «Марічка одяг для дітей», за адресою: Львівська область, м.Яворів, вул.Івана Хресителя,11В, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, повторно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, викрав велосипед українського виробництва невстановленої марки, чорного кольору із прикріпленою до нього металевою корзиною, вартістю 1000 грн, який був залишений потерпілим ОСОБА_7 поблизу вказаного магазину, після чого, покинув місце події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 1000 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що на території України введено та діє правовий режим воєнного стану, 15 березня 2024 року, близько 07:40 год, перебуваючи поблизу магазину «Прем?єр», за адресою: Львівська область, м.Яворів, вул.Маковея,69, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, повторно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед українського виробництва невстановленої марки, синього кольору із прикріпленою до нього пластиковою корзиною, вартістю 1000 грн, який був залишений потерпілим ОСОБА_7 поблизу вказаного магазину, після чого покинув місце події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 1000 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про часткове закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з декриміналізацією діяння відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набув чинності 09.08.2024.

ОСОБА_4 судом було роз`яснено суть обвинувачення, підставу для закриття кримінального провадження відносно нього, право заперечувати проти закриття кримінального провадження, а також наслідки закриття провадження у справі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно нього. Вказав, що розуміє свої права, усвідомлює, що закриття провадження з вказаної підстави не є реабілітуючим, йому зрозумілі наслідки закриття провадження.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви, в якій просить справу у їх відсутності, при обранні міри покарання покладаються на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частиною 6 ст.3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цьогоКодексута/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація інкримінованого ОСОБА_4 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р. та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК Україниу зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України.

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн (1514 х 2), а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_4 діяння, оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжки якого він обвинувачується, згідно обвинувального акта становить 3000 грн, 1000 грн та 1000 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн).

Таким чином, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень за епізодами від 25.02.2024, 28.02.2024 та 15.03.2024 за ч.4 ст.185 КК України, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 18.03.2024 року, слід закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 в іншій частині у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за епізодом від 15.02.2024 підлягає продовженню розгляду судом.

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього, розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ст.479-2 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження №0000202 від 18.03.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію даної ухвали направити до Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення діянь, кримінальне провадження щодо яких закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Продовжити розгляд кримінального провадження №0000202 від 18.03.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Речові докази:

- шість оптичних дисків СD-R, на яких збережі відео-файли, котрі знаходяться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000202;

- велосипед українського виробництва, синього кольору із пластмасовою корзиною - повернути ОСОБА_7 ;

- велосипед українського виробництва, чорного кольору із металевою корзиною - повернути ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1