Справа № 405/8348/24
провадження № 1-кс/405/3510/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянув клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 про дозвіл на обшук.

Слідчий суддя, перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000119 від 29.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10.12.2024 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого в ОВС відділу СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 надійшло клопотання у якому він просить надати дозвіл на проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 .

Мотивуючи клопотання про надання обшуку слідчим зазначено, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 29.10.2024 до 5-го відділу 7-го управління Департаменту військової контррозвідки із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся громадянин ОСОБА_5 , старший солдат військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , про те, що під час проходження медичного огляду у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що тимчасово розташовується я в м. Кропивницький працівники військово-лікарської комісії діючи за попередньою змовою вимагають від нього неправомірну вигоду в розмірі 2000 доларів США за вчинення дій що входять до їх компетенції пов`язані зі складанням документів та прийняттям рішення про визнання особою непридатною для проходження подальшої військової служби.

Під час досудового розслідування проведено допит в якості свідка ОСОБА_5 , який підтвердив обставин викладені в заяві про вчинення злочину.

Також, додатково повідомив, що голова ВЛК в Маріупольському військовому госпіталі ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з лікарем-травматологом в ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вимагають від ОСОБА_5 неправомірну вигоду за рішення про придатність до служби в тилових підрозділах.

За результатом проведення оперативних заходів встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення обґрунтовано причетні діючий голова та лікар-травматолог військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) у Маріупольському військовому госпіталі (в/ч НОМЕР_2 , пмд - АДРЕСА_2 , тимчасове місце дислокації - АДРЕСА_1 ), а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Звенигородка, Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , який є військовослужбовцем ЗСУ, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Також, встановлено що ВЛК Маріупольського військового госпіталю (в/ч НОМЕР_2 пмд - АДРЕСА_2 ) на даний час дислокується в 6-му корпусі Кіровоградської обласної лікарні за адресою АДРЕСА_4 , де знаходяться службові кабінети лікарів з позначеннями на кабінетах наступного змісту: «Лікар-травматолог», «Лікар-хірург», «Голова ВЛК».

Також встановлено, що ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується оперативною інформацією, в тому числі показаннями свідків.

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 відомості відсутні.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписами ч. 5 ст. 234 КПК України встановлено, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що:

1) було вчинено кримінальне правопорушення;

2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування;

3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду;

4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи;

5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Проте, всупереч п. 4 ч. 5 ст. 234 КК України, слідчим не доведено, що на день розгляду клопотання 10.12.2024, предмети неправомірної вигоди (грошові кошти або інше майно, отримане злочинним шляхом); майно та документи, які зберегли на собі сліди вказаного кримінального правопорушення; документи, які стосуються проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_5 ; чорнові записи, блокноти, флеш-накопичувачі, жорсті диски, картки пам`яті, мобільні телефони, сім картки, планшети, ноутбуки, комп`ютерна техніка, а також інші речі, відомості, документи та майно, яке зберегло на собі сліди вказаного кримінального правопорушення можуть знаходитися в будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , оскільки на підтвердження цього слідчим надано лиш повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, протокол допиту свідка від 29.10.2024, протокол додаткового допиту свідка від 26.11.2024, картку обстеження та медичного огляду ОСОБА_5 , протоколи допиту свідків від 06.12.2024, які не надають слідчому судді обгрунтованих підстав вважати, що вказані речі можуть перебувати за місцем проживання ОСОБА_4 .

З метою належного дотримання вимог, закріплених у Європейській конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року ( далі -Конвенція), слідчий суддя під час розгляду клопотання про дозвіл на проведення обшуку, враховує правові позиції Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульовані ним у рішенні від 7 липня 2007 року, у справі "Смирнов проти Росії" вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції. Крім того, така ж правова позиція ЄСПЛ, міститься і в рішенні від 15 липня 2003 року, у справі "Ернст та інші проти Бельгії", де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації, щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

З огляду на серйозність втручання в конституційне право на недоторканість житла та іншого володіння особи, слідчий суддя, при таких обставинах, позбавлений можливості постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, яке виправдовує мету досягнення цілей обшуку та є співмірним з втручанням у право на повагу до житла особи, гарантоване Конституцією України.

На підставі досліджених доказів, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на обшук у зв`язку з недоведеністю слідчим, що зазначені речі знаходяться у зазначеному володінні особи.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 40, 234-235, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 про дозвіл на обшук - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1