Справа №345/2296/24
Провадження № 1-в/345/34/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

представника органу пробації: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 матеріали клопотання Калуського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про приведення вироку у відповідність до закону та звільнення від призначеного покарання за діяння, кримінальна караність яких скасована, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , не одруженої, засудженої 15.04.2024 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком один рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Провідний інспектор Калуського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_5 звернулася до суду із вищевказаним клопотанням. Клопотання мотивує тим, що розпорядження та копії вироку відносно ОСОБА_4 надійшли до Калуського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківської області 24.05.2024 року та того ж дня прийняті до виконання.

Відповідно до Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набрав чинності 09.08.2024 року, дрібним викраденням чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законом України № 3460-ІХ від 09.11.2023 року «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року в розмірі 3028,00 грн.

Згідно вироку суду вартість викраденого ОСОБА_4 майна складає 1134,14 гривень, що, враховуючи норми законодавства України, виключає (скасовує) кримінальну відповідальність за ст.. 185 КК України. Отже, Стахурська РМ. Підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Представник органу пробації в судовому засіданні подання підтримала.

Засуджена ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтримала подання та просила його задоволити.

Прокурор не заперечував щодо задоволення подання органу пробації. Вважав за необхідне звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та вважати її засудженою за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді обмеження волі зі звільненням від його відбуття з випробовуванням на 1 рік з покладеними судом обов`язками.

Дослідивши подання, матеріали судової справи № 345/2296/24 ат матеріали особовї справи № 39/2024, заслухавши думку учасників провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Вироком Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 15.04.2024 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України і призначено їй покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 357 КК України - 1 рік обмеження волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначенопокарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Даний вирок набрав законної сили 15.05.2024 року , а 24.05.2024 року ОСОБА_4 поставлено на облік в Калуському районному відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківської області.

Водночас Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.»

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласненя або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає у тому разі, якщо вартість викраденого майна перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн. Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-ІХ та ст. 5 КК України, на момент вчинення (у 2024 році) ОСОБА_4 крадіжки, за яку вона засуджена вироком Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 15.04.2024 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 3028,00 грн. Водночас вироком встановлено, що ОСОБА_4 вчинила крадіжку на загальну суму 1134,14 грн. Тобто вартість викраденого майна не перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян (3028,00 грн.(.

У процесі кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотню дію кримінального закону в часі. Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотню дію в часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом. (с. 1 ст. 74 КК України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК України; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання та на підставі ч. 2 ст.74 КК України звільнення засудженої від покарання, призначеного вироком за ч. 4 ст. 185 КК України, за діяння, караність якого законом усунена.

Разом із цим, вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2024 ОСОБА_4 призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, при цьому покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік поглинулось покаранням призначеним за ч. 4 ст. 185 КК України.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357 КК України, не підлягають під декриміналізацію та дію ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року. Таким чином, після звільнення ОСОБА_4 від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, її слід вважати таким, що засуджена вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік та на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік із покладенням на неї вироком суду обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Окрім того, із вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2024 слід виключити посилання на призначення ОСОБА_4 покарання з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки застосування цих норм, у даному випадку, буде суперечити вимогам КК України.

Керуючись ст.. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Законом України від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , засуджену вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2024 року, звільнити від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років на підставі ч. 3 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням законом караності діяння.

ОСОБА_4 вважати засудженою згідно із вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_4 звільненою від відбування призначеного покращання у виді обмеження волі з випробовуванням з іспитовим строком на один рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Виключити з вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2024 року посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної краги протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя: