печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

захисника ОСОБА_3 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу (документування злочинів проти миру, людяності та ознак геноциду управління документування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000715 від 19.03.2025 ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу (документування злочинів проти миру, людяності та ознак геноциду управління документування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_5 , за погодження прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про обрання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000715 від 19.03.20025 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 19 лютого 2014 року представниками Російської Федерації (далі - РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі - ЗС РФ), приховане твердженням керівників РФ про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечивши військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя. 18 березня 2014 року РФ оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно із цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом - «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганську - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом - «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII.

Надалі, 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Білорусі та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

23 лютого 2022 р. керівники підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України Донецької та Луганської областей, звернулися до Президента Російської Федерації з проханням надати допомогу у відбитті надуманої ними збройної агресії «українського режиму проти населення» так званих Донецької та Луганської народних республік.

24 лютого 2022 р. о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про своє рішення почати спеціальну воєнну операцію в Україні.

Цього ж дня збройні формування Російської Федерації (далі - ЗФ РФ), які діяли за наказом політичного і військового керівництва РФ і ЗФ РФ, здійснили широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.

24 лютого 2022 року Указом Президента України ОСОБА_8 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а у подальшому Законами про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ, № 2212-IX, № 2263-IX, № 2500-IX, № 2738-IX, № 2915-IX, №3057-IX, №3275-ІХ, №3429-ІХ, №3684-ІХ, № 3891-ІХ, продовжувався строк дії воєнного часу в Україні.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

У громадянина України ОСОБА_6 , який перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Луганськ Луганської області, та не перемістився на підконтрольну органам державної влади України територію, але маючи на це змогу, виник умисел вчинити умисні дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України шляхом здійснення колабораційної діяльності.

Перебуваючи в тимчасово окупованому місті Луганськ Луганської області, достовірно знаючи про утворення у 2014 році підконтрольного Російській Федерації самопроголошеного органу «Луганська народна республіка», який узурпував виконання властивих органам державної влади та органам місцевого самоврядування України функцій на тимчасово окупованій території України, у структурі якого утворили органи місцевого самоврядування, інші «муніципальні утворення» відповідно до законодавства наведеного самопроголошеного органу та Російської Федерації, у тому числі «Державну інспекцію праці луганської народної республіки», як виконавчий органу луганської народної республіки, який проводить державну політику та здійснює функції з нормативно-правового регулювання, контролю(нагляду) щодо забезпечення здійснення державного нагляду за дотриманням трудового законодавства луганської народної республіки, усвідомлюючи, що названий самопроголошений орган та інші утворені в його структурі відомства, служби, установи є незаконними органами влади та поширюють свою окупаційну владу в населених пунктах шляхом утворення територіальних органів міністерства, відомств, служб, установ, відповідно до законодавства наведеного самопроголошеного органу та російської федерації, 06.07.2021, розпорядженням Голови Уряду луганської народної республіки ОСОБА_9 № 73-пр/21лс громадянина України ОСОБА_6 призначено на посаду державної цивільної служби луганської народної республіки виконуючим обов`язки заступника начальника Державної інспекції праці луганської народної республіки - заступника головного інспектора праці луганської народної республіки, на якій перебував до 01.06.2023 року.

Відповідно до Указу Голови луганської народної республіки ОСОБА_10 від 26 травня 2021 року № УГ-275/21 та Постанови Голови Уряду луганської народної республіки ОСОБА_9 , від 04 червня 2021 року № 485/21 «Про затвердження Положення про Державну інспекцію праці луганської народної республіки», Державна інспекція праці луганської народної республіки розташована за адресою: 91005, луганська народна республіка, міський місто Луганськ, Жовтневий район, Квартал 31-й, буд.14.

Також, відповідно до Положення, Державна інспекція праці луганської народної республіки керується нормативно-правовими актами луганської народної республіки та російської федерації.

Діяльність Державної інспекції праці луганської народної республіки координується Міністерством труда та соціальної політики луганської народної республіки.

Одночасно з цим, встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 обіймав різні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території Луганської області з 2015 року.

Протягом 2017-2018 років громадянин України ОСОБА_6 обіймав посаду начальника відділу перевірок додержання порядку розрахунково-касових операцій управління контролю за готівковим обігом департаменту податкового аудиту Державної податкової служби ДКПС ЛНР.

В подальшому, Указом Голови луганської народної республіки ОСОБА_10 від 07.10.2021 № УГ-593/21, громадянина України ОСОБА_6 , заступника головного державного інспектора праці луганської народної республіки призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника Державної інспекції праці луганської народної республіки - головного державного інспектора праці луганської народної республіки - у самопроголошеному органі, який узурпував виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України Луганської області.

Вказану посаду громадянин України ОСОБА_6 обіймав в період з 7 жовтня 2021 року по 30.12.2021 року,

Указом Голови луганської народної республіки ОСОБА_10 від 02.08.2022 № УГ-627/22, громадянина України ОСОБА_6 , заступника головного державного інспектора праці луганської народної республіки покладено обов`язки начальника Державної інспекції праці луганської народної республіки - головного інспектора праці в період з 08.08.2022 по 10.08.2022 року.

Указом Голови луганської народної республіки ОСОБА_10 від 30.03.2023 № УГ-270/23 «О системе и структуре исполнительных органов Луганськой Народной Республики» було затверджено нову структуру органів виконавчої влади луганської народної республіки - самопроголошеного органу, який узурпував виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України Луганської області.

Одночасно з цим, розпочато процес ліквідації Державної інспекції праці луганської народної республіки.

З 01.06.2023 року громадянина України ОСОБА_6 , який обіймав посаду заступника начальника Державної інспекції праці луганської народної республіки - заступника головного інспектора праці луганської народної республіки, призначено Головою ліквідаційної комісії Державної інспекції праці луганської народної республіки, яку він обіймав до 2024 року.

Обіймаючи посаду заступника начальника Державної інспекції праці луганської народної республіки - заступника головного інспектора праці луганської народної республіки, відповідно до «Положення про державну інспекцію праці луганської народної республіки», затвердженого постановою Уряду луганської народної республіки від 04.06.2021 року № 485/21, ОСОБА_6 реалізовував організаційно-розпорядчі функції, зокрема такі:

призначається на посаду та звільняється з посади Головою Уряду луганської народної республіки за поданням керівника Інспекції та погодженням з Мінпраці лнр;

організовує, координує та контролює роботу структурних підрозділів Державної інспекції праці, які не перебувають у прямому підпорядкуванні начальника Державної інспекції праці луганської народної республіки - головного інспектора праці луганської народної республіки;

розглядає справи про адміністративні порушення в межах своїх повноважень.

Про покладення на ОСОБА_6 зазначених організаційно-розпорядчих функцій, як заступника начальника Державної інспекції праці луганської народної республіки - заступника головного інспектора праці, свідчить надходження на його ім`я листів з незаконно створених міністерств, установ, організацій, тощо, а саме: Лист «Общества с ограниченной ответственностью Центр инновационного развития «Деловое образование.ру»» від 17.01.2024 № 010/АТ «Председателю ликвидационной комиссии ГОСТРУД лнр ОСОБА_11 »; Лист «Министерства здравоохранения луганской народной республики (МИНЗДРАВ лнр)» від 07.02.2023 № 926 «Заместителю начальника - заместителю главного инспектора труда Луганской народной республики ОСОБА_11 ».

Одночасно з цим, ОСОБА_6 , як заступником начальника Державної інспекції праці луганської народної республіки - заступником головного інспектора праці луганської народної республіки, з метою виконання основних організаційно-розпорядчих функцій: за вих.588/01 від 01.06.2023 скеровано лист «Начальнику территориального отделения Государственного учреждения - Республиканский центр занятости луганской народной республики в городе Луганске ОСОБА_12 »; за вих.21 від 10.08.2021 скеровано лист «Министру экономического развития луганской народной республики ОСОБА_15».

Також, виконання основних організаційно розпорядчих функцій заступником начальника Державної інспекції праці луганської народної республіки - заступником головного інспектора праці висвітлюється на офіційних сторінках зазначеного міністерства в соціальних мережах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на офіційній сторінці Уряду так званої лнр, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4, у вкладинці «Постанови» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 опубліковано Постанову Голови Уряду луганської народної республіки ОСОБА_9 від 04 червня 2021 року № 485/21 «ОБ УТВЕРЖДЕНИИ ПОЛОЖЕНИЯ О ГОСУДАРСТВЕННОЙ ИНСПЕКЦИИ ТРУДА ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ».

Оглядом сторінки сайту «МУНИЦИПАЛЬНОЕ ОБРАЗОВАНИЕ ГОРОДСКОЙ ОКРУГ ГОРОД СТАХАНОВ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛЫКИ», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено інтерв`ю з начальником відділу перевірок додержання порядку розрахунково-касових операцій управління контролю за готівковим обігом департаменту податкового аудиту Державної податкової служби ГКПС ЛНР ОСОБА_13 щодо зміни процедури інвентаризації товарно-матеріальних цінностей.

Оглядом інформаційної інтернет-сторінки «Новости луганская народная республика ГТРК», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено публікацію інтерв`ю від 26.12.2022 з тимчасово виконуючим обов`язки начальника Державної інспекції праці луганської народної республіки - головним державним інспектора праці луганської народної республіки ОСОБА_13 .

Оглядом інформаційної інтернет-сторінки «Информационное агентство ІНФОРМАЦІЯ_7», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 виявлено публікацію від 11.01.2018 року щодо проведення брифінгу щодо роз`яснення змін, які відбулись в процедурі проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей суб`єктів господарювання за участю посадових осіб органів податків та зборів, у якому приймав безпосередню участь начальник відділу перевірок додержання порядку розрахунково-касових операцій управління контролю за готівковим обігом департаменту податкового аудиту Державної податкової служби Державного комітету податків та зборів лнр ОСОБА_14 .

Оглядом інтернет-сторінки «СОЮЗ ОРГАНИЗАЦИЙ ПРОФСОЮЗОВ «ФЕДЕРАЦИЯ ПРОФФЕСИОНАЛЬНЫХ СОЮЗОВ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ»», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8,виявлено публікацію від 28.05.2022 щодо участі заступника начальника Державної інспекції праці луганської народної республіки - заступника головного інспектора праці луганської народної республіки ОСОБА_14 у робочій зустрічі з суб`єктами господарювання, які здійснюють діяльність на територіях районів на тему «Разъяснение трудового законодательства ЛНР на освобожденных территориях республики».

Отже, громадянин України ОСОБА_6 , обійнявши посаду заступника начальника Державної інспекції праці луганської народної республіки - заступника головного інспектора праці в тимчасово окупованому місті Луганськ Луганської області, своїми умисними діями вчинив колабораційну діяльність, спрямовану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів. Зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується протоколами допитів свідків, впізнання особи за фотознімками та іншими матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000715 від 19.03.2025 у своїй сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Ризик переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду

ОСОБА_6 має чинний паспорт громадянина України, це може свідчити про те, що остання, будучи обізнаним про кримінальне переслідування, може скористатись правом перетину державного кордону держави-агресора з тимчасово окупованої території України з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за діяння, у вчиненні якого підозрюється.

ОСОБА_6 має родичів, які проживають на тимчасово окупованій території Луганської області. Зазначена обставина свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків на підконтрольній органам державної влади території України.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_6 добровільно погодився обійняти посаду в незаконній установі, утвореному на тимчасово окупованій території України, це свідчить про відсутність бажання мати будь-який зв`язок з державою Україна. Зазначені обставини в сукупності дають підстави стороні обвинувачення стверджувати про високу ймовірність порушити процесуальні обов`язки підозрюваного, в тому числі з`являтись за першою вимогою до органу досудового розслідування та суду.

Наведене підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_6 має можливість безперешкодно виїхати з України, в тому числі на територію Російської Федерації, яка визнана Верховною Радою України державою-агресором, з метою переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

2. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється

Враховуючи досвід роботи ОСОБА_6 на посадах в органах самоврядування та характер вчиненого кримінального правопорушення, а саме колабораційну діяльність, спрямовану на підтримку держави-агресора та її окупаційної адміністрації, специфіку збору доказів протиправної діяльності, яка полягає у відсутності поширення юрисдикції органів правопорядку на тимчасово окупованій території, усвідомлюючи це ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Крім цього кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_6 підозрюється, не припинено, ОСОБА_6 не затриманий органами правопорядку України, матеріали, які долучені до клопотання, свідчать про продовження здійснення своєї діяльності. З наведеного випливає, що ОСОБА_6 продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Наведене безумовно підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є те, що під час досудового розслідування підтверджено, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави агресора, що дає підставі вважати, про наявність обґрунтованих ризиків щодо спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо через тяжкість злочину та суворість можливого покарання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, посилаючись на ч. 6 ст. 176, ч. 6 ст. 193 КПК України, сторона обвинувачення просить суд обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував та просив відмовити, оскільки підозра необґрунтована та ризики не доведені.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

10.03.2025 слідчим у кримінальному провадженні - старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України за погодженням із прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, вручено повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Луганськ Луганської області, громадянину України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 25.06.2008 Ленінським РВ УМВС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складення воно здійснюється у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, зокрема ст. 135 КПК України.

Ідентифіковані (підтверджені) контакти електронної пошти, факсимільного зв`язку, номеру телефону і телеграмного зв`язку ОСОБА_6 відсутні. Таким чином, здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо.

Враховуючи викладене, повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», випуск № 53 (7978) від 13 березня 2025 року.

ОСОБА_6 будучи повідомленим про підозру та про його виклик до слідчого жодного разу не з`явився за викликами, про причини неявки не повідомив.

20.03.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 доручено управлінню карного розшуку ГУНП в Київській області.

На цей час, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, та знаходиться на тимчасово окупованій території України, що підтверджено листом ГУНП в Київській області №47109-2025 від 10.03.2025 та додатками до нього.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з вимогою ч. 6 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_6 може вчинити дії передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжких злочинів та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та доведені у судовому засіданні, вважає недостатнім обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000715 від 19.03.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Луганськ Луганської області, громадянину України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 25.06.2008 Ленінським РВ УМВС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1