Дата документу 24.02.2025
Справа № 1-3/11
Провадження № 1/334/2/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області про закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, освіта вища, одруженого, останнє зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , останнє місце фактичного мешкання згідно заяви підсудного АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і звільнення підсудного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

На підставі обвинувального висновку, затвердженого прокурором 05.03.2005, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України (як крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище).

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2005 було виділено матеріали відносно підсудного ОСОБА_4 та оголошено його в розшук, провадження у справі зупинено.

Із клопотанням про відновлення судового провадження у зазначеній справі та вирішення питання про її закриття відповідно ст. 49 КК України звернулась прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя

ОСОБА_5 судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , вказуючи що з часу вчинення злочину минуло 15 років, а відтак згідно з положеннями ст. 49 КК України та п.5 ч.1 ст. 7-1, ч.2 ст. 11-1, ч.1 ст. 282 КПК України (1960 року), наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши прокурора, суд дійшов до такого висновку.

На розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя знаходилась кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України.

На підставі обвинувального висновку, затвердженого прокурором 05.03.2005, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (які 27.10.2005 були засуджені вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя), і невстановленою особою, в період з 24:00 год. 30.11.2004 по 02:00 год. 01.12.2004, діючи за попередньою змовою, викрав з приміщення гаража майно, яке належить ОСОБА_8 , загальною вартістю 2710,00 грн., чим заподіяв шкоду на зазначену суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.3 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, що карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2005 виділено матеріали відносно підсудного ОСОБА_4 та оголошено його в розшук, провадження у справі відносно нього зупинено.

Станом на день розгляду даного клопотання розшук підсудного ОСОБА_4 не здійснено, місцезнаходження його не встановлено.

Події злочину відбувались 01.12.2004 і на час проведення судового засідання з моменту події злочину пройшло більше 20 років.

Частинами 2, 3 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій ст. 49 КК України строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що з часу вчинення кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_4 обвинувачується, минуло понад п`ятнадцять років та вказане кримінальне правопорушення не підпадає під заборону застосування давності вчинення злочинів, визначених ч. 5 ст. 49 КК України.

Пункт 11 Розділу ХІ Перехідних Положень до КПК України (2012 року), вказує на те, що кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанції і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відтак, розгляд справи проводиться судом за правилами КПК України 1960 року.

Відповідно до ч.2 ст. 11-1 КПК України 1960 року, суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Відповідно до ст. 262 КПК України (1960 року), розгляд справи в засіданні суду першої інстанції відбувається з участю підсудного, явка якого до суду є обов`язковою. Розгляд справи при відсутності підсудного допускається лише у виняткових випадках: 1) коли підсудний перебуває за межами України і ухиляється від явки до суду; 2) коли справу про злочин, за який не може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, підсудний просить розглянути у його відсутності. Проте суд має право і в цьому разі визнати явку підсудного обов`язковою.

Підсудний ОСОБА_4 у судовому засіданні відсутній.

Розшуком підсудного ОСОБА_4 не встановлено його місцезнаходження, проживання чи перебування, провадження у справі було відновлено за клопотанням прокурора для вирішення клопотання про закриття кримінального провадження.

Згідно з матеріалами справи, підсудний ОСОБА_4 брав участь у попередньому засіданні, на стадії судового розгляду справи повідомляв суд про зміну свого місця проживання, однак у судове засідання не з`явився, після чого був оголошений у розшук.

За даними довідки УМВС України в Запорізькій області №232-02062011/23001, громадянин України ОСОБА_4 в рамках розшукової справи №50090601 від 05.04.2006 був оголошений у державний розшук, з 06.06.2006 був оголошений у міждержавний розшук (цирк.№2006/498).

В рамках розшукової справи №50362201 від 16.06.2022, перебуває у державному розшуку. Вжитими заходами розшук підсудного ОСОБА_4 не здійснено, місцезнаходження його не встановлено.

Надані суду документи щодо розшуку підсудного не містять жодних фактичних даних, які б свідчили, що підсудний перебуває за межами України і ухиляється від явки до суду, що б у свою чергу відповідно до ст. 262 КПК України дозволяло суду розглянути справу без його участі.

За правилами ч.1 ст. 282 КПК України 1960 року, якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.

Підсудний, щодо якого передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, має як право на таке звільнення, так і право на проведення судового розгляду в повному обсязі у загальному порядку.

Таким чином, за системного аналізу норм кримінального процесуального закону та практики Верховного Суду вбачається, що суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття справи за такою підставою, й лише у разі згоди обвинуваченого розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Оскільки рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності за своєю правовою природою є нереабілітуючим, вирішення такого питання без участі підсудного, без з`ясування його думки, а також за відсутності правових підстав для розгляду справи без участі підсудного, є істотним порушенням вимог КПК.

З урахуванням викладеного, підстави для задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження за наведених обставин наразі відсутні.

Керуючись п. 11 Розділу ХІ Перехідних Положень до КПК України (в ред. 2012 року), ст.ст. 11-1, 248, 262, КПК України (в ред. 1960 року),

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи - залишити без задоволення.

На постанову протягом семи днів з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1