Справа № 333/8147/24
Провадження №1-кп/333/849/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0006422 від 12.09.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні двох дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 409 КК України,

за участі:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем та перебуваючи на посаді кухара відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , (надалі за текстом ІНФОРМАЦІЯ_3 ), у військовому званні «старший солдат», в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб з начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 (надалі за текстом ІНФОРМАЦІЯ_5 ) ОСОБА_7 , який сприяв у вчиненні вказаного кримінального правопорушення шляхом створення уяви у безпосередніх командирів ОСОБА_3 про залучення ОСОБА_3 до несення обов`язків з військової служби в ЗОТЦК та СП, у період часу з 25 березня 2023 року по 30 липня 2023 року без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, тим самим фактично ухилявся від несення обов`язків військової служби шляхом обману.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України, як ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.

13.09.2024 між начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з цією угодою, ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 409 КК України, добровільно повідомив правоохоронні органи про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, з ним досягнуто домовленість щодо викриття кримінальних правопорушень. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 409 КК України із застосуванням ст.. 69, 58 КК України у вигляді службового обмеження строком на 1 (один) рік із відрахуванням в доход держави із суми грошового забезпечення у розмірі 20 (двадцять) відсотків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 409 КК України, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 468 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні також просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене даною угодою покарання.

Захисник в судовому засіданні також просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене даною угодою покарання.

Суд, дослідивши надані матеріали, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, беззастережно визнав свою винуватість, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання своєї винуватості, сприяння у викритті кримінального правопорушення, участь у відсічі збройної агресії рф, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч.4,5 ст.474 КПК України.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідає інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання із застосуванням ст.. 69, 58 КК України у вигляді службового обмеження строком на 1 (один) рік із відрахуванням в доход держави із суми грошового забезпечення у розмірі 20 (двадцять) відсотків.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Арешт на майно ОСОБА_3 не накладався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 13 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 0006422 від 12.09.2024 про визнання винуватості, укладену між начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.4 ст.409 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 409 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання із застосуванням статті 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік із відрахуванням в доход держави із суми грошового забезпечення у розмірі 20 (двадцять) відсотків.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в Комунарський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення. Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в Комунарському районному суді міста Запоріжжя копію вироку.

СУДДЯ: ОСОБА_1