№ 178/908/19
№ 1-кп/207/136/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000502 за звинуваченням :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області , громадянина України , не працюючого , освіта вища , одруженого , маючого на утриманні неповнолітню дитину , який мешкає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

за ч. 1 ст. 286 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_7 обвинувачується у тому , що 24 жовтня 2018 року близько 15.40 години , керуючи власним автомобілем «Daewoo Lanos» , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить йому згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 2 жовтня 2018 року Територіальним сервісним центром 1245 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області , рухався на швидкості 90-100 км/г з м. Вільногірськ Дніпропетровської області в напрямку м. Нікополь Дніпропетровської області , по автодорозі «Знам`янка - Луганськ - Ізварино» , що проходить по території Криничанського району Дніпропетровської області .

На шляху прямування на ділянці зазначеної авто дороги , а саме на 141 км + 400 м. , в с. Мирне Криничанського району Дніпропетровської області , що позначений дорожнім знаком 5.47 «Початок населеного пункту» , водій ОСОБА_7 помітив , що на відстані 100 м. від його автомобіля , попереду , в попутному напрямку рухається автомобіль «Mercedes-Benz А 140» , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 12 вересня 2008 року виданого «Староста Стрижовскі» , належить ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_2 , під керуванням ОСОБА_5 .

У вказаний час водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz А 140» , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під`їжджав до перехрестя автодороги «Знам`янка - Луганськ - Ізварино» з вулиці Київською в с. Мирне Криничанського району Дніпропетровської області та з метою виконання маневру лівого повороту ним було знижено швидкість автомобіля аж до його повної зупинки та увімкнуто лівий світловий показник повороту , після чого продовжено виконання маневру лівого повороту , в цей же час водій ОСОБА_7 , керуючи власним автомобілем «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в умовах похмурої погоди , без опадів , на вологому дорожньому покритті , не переконавшись у безпеці свого подальшого руху для інших учасників руху , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки , коли до вищезазначеного автомобіля залишилось близько 26,7 м. , щоб запобігти зіткненню застосував гальмування , однак не здійснив заходів щодо безпечного об`їзду перешкоди , тим самим порушивши вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України , де сказано : «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди , яку водій об`єктивно спроможний виявити , він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.» .

Таким чином водієм ОСОБА_7 було допущено зіткнення вищевказаних автомобілів , а саме відбулось зіткнення передньої лівої частини автомобіля «Daewoo Lanos» , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та задньої лівої частини автомобіля «Mercedes-Benz А 140» , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , в результаті зіткнення автомобіль «Mercedes-Benz А 140» , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , пересік зустрічну смугу руху та ліве по ходу руху узбіччя , після чого з`їхав у лівий по ходу руху кювет , де зупинився , в свою чергу автомобіль «Daewoo Lanos» , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу , де подолавши близько 10 м. , зупинився .

В результаті ДТП ОСОБА_5 було завдано наступних тілесних ушкоджень: закритої черепно-мозкової травми з синцем на голові , яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку ; забою , надриву зв`язок шийного відділу хребта, який ускладнився після травматичною радикулопатією 6-7-го шийного хребця ліворуч з помірним парезом лівої кисті ; синців на верхній та нижніх кінцівках , які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень , які викликали тривалий розлад здоров`я більш 21 дня (п.п. 2.2.2. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року) .

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому , що ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги п.п. 1.3 ; 1.5 ; 12.3 Правил дорожнього руху України , де сказано :

1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил , а також бути взаємно ввічливими» ;

1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху , загрожувати життю або здоров`ю громадян , завдавати матеріальних збитків ...» .

Водій автомобіля «Daewoo Lanos» , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 в даній дорожній обстановці повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України . При заданому механізмі пригоди дії водія автомобіля «Daewoo Lanos» , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України , що з технічної точки зору знаходилось у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП . Технічна можливість запобігти пригоди для водія автомобіля «Daewoo Lanos» , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 визначалась своєчасним виконанням ним вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру , які не дозволили б йому виконати їх .

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за ч. 1 ст. 286 КК України 2001 року , скасування арешту на майно та скасування розшуку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за ч. 1 ст. 286 КК України 2001 року . Прокурор ОСОБА_3 вважав необхідним закрити кримінальне провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за ч. 1 ст. 286 КК України 2001 року . Потерпілий та його представник адвокат ОСОБА_6 заперечували щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього . Вважають , що слід застосувати ч. 2 ст. 49 КК України 2001 року , в якій передбачено , що перебіг давності зупиняється , якщо особа , що вчинила кримінальне правопорушення ухилилася від досудового розслідування або суду .

Суд , вислухавши учасників судового провадження , вважає необхідним клопотання задовольнити частково з наступних підстав .

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України 2001 року особа звільняється від кримінальної відповідальності , якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки : три роки - у разі вчинення кримінального проступку , за який передбачено покарання у виді обмеження волі , чи у разі вчинення нетяжкого злочину , за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років .

Згідно ст. 12 КК України 2001 року кримінальне правопорушення , у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 відноситься до нетяжкого злочину .

Особа звільняється від кримінальної відповідальності , якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови , що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину , за винятком нетяжкого злочину , за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний) ; особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся) ; законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою кримінального правопорушення .

Таким чином , за умови відсутності даних про ухилення ОСОБА_7 від слідства або суду , строк давності для звільнення його від кримінальної відповідальності згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України 2001 року становить три роки з дня вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України 2001 року , і до дня розгляду клопотання .

З моменту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України 2001 року , тобто з 24 жовтня 2018 року , на момент розгляду судом клопотання про закриття кримінального провадження 3 квітня 2024 року , передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України 2001 року три річний диференційований строк притягнення його до кримінальної відповідальності за вищевказане кримінальне правопорушення сплив 24 жовтня 2021 року.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється , якщо особа , що вчинила кримінальне правопорушення , ухилилася від досудового розслідування або суду . У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання , а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років . У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності , якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до висновку , який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 2 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 , провадження № 13-26кс22 , у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку , передбаченого частиною першою статті 49 КК України , подовженого на період ухилення .

З цього висновку вбачається , що таке подовження може мати місце лише стосовно того строку давності , який триває на момент виникнення підстави для такого подовження , тобто на момент виникнення факту ухилення .

Кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_7 24 жовтня 2018 року , строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності закінчився через три роки , тобто 24 жовтня 2021 року , а лише 8 листопада 2022 року ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області судове провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України 2001 року було зупинено та оголошено його у розшук , тобто строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності в цьому кримінальному провадженні сплив до того , як його оголошено у розшук .

Дана позиція узгоджується з позицією , яка викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 6 грудня 2021 року у справі №521/8873/18 , постановою Верховного Суду від 6 березня 2023 року у справі № 161/18237/18 .

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності .

Згідно ч. 2 ст. 318 КПК України , судове засідання відбувається за обов`язкової участі обвинуваченого .

Згідно ч. 1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу , яка виключає його участь у судовому провадженні , або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації , на особливий період , суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку , видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених , якщо воно здійснюється щодо декількох осіб . Розшук обвинуваченого , який ухилився від суду , оголошується ухвалою суду , організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору .

Таким чином , у разі оголошення розшуку обвинуваченого , судове провадження зупиняється до його розшуку . Закінчення розшуку обвинуваченого є підставою для відновлення кримінального провадження та призначення його до судового розгляду , скасування розшуку судом відносно обвинуваченого не передбачено нормами КПК України .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове , до скасування у встановленому цим Кодексом порядку , позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження , розпорядження та/або користування майном , щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати , що воно є доказом злочину , підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного , обвинуваченого , засудженого , третіх осіб , конфіскації у юридичної особи , для забезпечення цивільного позову , стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди , можливої конфіскації майна . Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку .

27 березня 2019 року ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області накладено арешт на майно , а саме : автомобіль «Деу Ланос» , державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .

Згідно ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного , обвинуваченого , їх захисника чи законного представника , іншого власника або володільця майна , представника юридичної особи , щодо якої здійснюється провадження , якщо вони доведуть , що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано .

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення , яким закінчується судовий розгляд , вирішує питання про скасування арешту майна . Суд скасовує арешт майна , зокрема , у випадку виправдання обвинуваченого , закриття кримінального провадження судом , якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації , непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації , залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові .

Враховуючи викладене суд приходить до висновку , що кримінальне провадження необхідно закрити та звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за ч. 1 ст. 286 КК України 2001 року , скасувати арешт майна , оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба , у задоволенні іншої частини клопотання відмовити .

Керуючись ст. 49 КК України 2001 року , ч. 2 ст. 284 , ч. 4 ст. 286 , ч. 3 ст. 288 , 335 КПК України , суд

У Х В А Л И В

Заявлене клопотання задовольнити частково .

Закрити кримінальне провадження № 0000502 відносно ОСОБА_7 за звинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України 2001 року , та звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності .

Скасувати арешт майна , накладений на автомобіль «Деу Ланос» , державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити .

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення .

Суддя ОСОБА_1