У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000648.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.12.2024 р., з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн., з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (залежно від стадії кримінального провадження); не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження); утриматись від спілкування за свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, крім випадків участі у проведення слідчих дій; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого суді скасувати та постановити нову, якою продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.12.2024 р., без визначення розміру застави.

Узагальнені доводи апелянта.

Не оспорюючи висновків суду про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор вважає, що ухвала слідчого судді в частині визначення розміру застави є незаконною та необґрунтованою.

Прокурор зазначає, що слідчим суддею встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вчинення яких призвело до смерті малолітнього потерпілого, що відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, дає підстави не визначати у кримінальному провадженні відносно підозрюваного розмір застави.

Крім наведеного, прокурор звертає увагу на те, що в ході судового розгляду питання визначення застави, учасниками судового провадження не ініціювалось.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000648 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 19.07.2024 р. близько 19.38 год., точного часу встановити не представилось можливим, керуючи автомобілем «ГАЗ 2705», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в денну пору доби, рухаючись по сухій жорствяній проїжджій частині АДРЕСА_2 , у напрямку нерегульованого перехрестя вул. Продольної з вул. Маячною, злочинно порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 10.1, 10.4, 16.2, 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед поворотом праворуч на проїжджу частину вул. Маячної, завчасно не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині вул. Продольної, яке б унеможливило рух попутних транспортних засобів (у тому числі двоколісних), перед зміною напрямку руху праворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, завчасно не дотримався безпечного інтервалу, повертаючи праворуч не надав дорогу велосипеду «Azimut Stitch», під керуванням малолітнього ОСОБА_8 , який рухався на велосипеді прямо у правого краю проїзної частини вул. Продольної в бік вказаного перехрестя та допустив наїзд на нього контактуючи передньою правою кутовою частиною свого автомобіля з лівою задньою частиною даного велосипеду та лівою задньою поверхнею тулуба, кінцівок та голови малолітнього ОСОБА_8 , з подальшим падінням велосипеду на правий бік, на опорну поверхню та переїздом його задньої частини, а малолітнього ОСОБА_8 на землю з подальшим ковзанням по ній.

Після наїзду на вказаного малолітнього велосипедиста та руху заднім ходом, ОСОБА_6 зупинився на вказаному перехресті, де з правої сторони від свого автомобіля виявив малолітнього ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що здійснив наїзд на нього та розуміючи, що зобов`язаний і має можливість надати йому будь яку допомогу, так як останній знаходиться в небезпечному для життя стані, умисно відмовився її надати, після чого, з метою уникнення будь-якої відповідальності за цим фактом, цинічно залишив місце пригоди.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітній ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, лицьового черепу (верхньої та нижньої щелепи) з субарахноїдальними крововиливами, відриву лівої легені, розриву капсули та тканини лівої частки печінки, крововиливу в праву навколо ниркову клітковину, яка супроводжувалася внутрішньо плевральною та внутрішньочеревною кровотечою з набряком та набуханням тканин мозку та вклиненням його стовбурових відділів у великий потиличний отвір, від яких 19.07.2024 р. о 20.24 год. помер в приміщенні КНП «МОДКЛ» МОР.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. п. 2.3 «б», 10.1, 10.4, 16.2, 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку зі скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Після вчинення за вказаних обставин дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, усвідомлюючи, що в результаті його дій потерпілий ОСОБА_8 перебував у небезпечному для життя стані і позбавлений реальної можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, нехтуючи моральними нормами співжиття, у порушення вимог п. 2.10 «а», «г», «д» Правил дорожнього руху, маючи при цьому реальну можливість вжити заходів для надання медичної допомоги потерпілому, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_8 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не вжив самостійних заходів для відвезення потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, хоча повинен і мав об`єктивну змогу це зробити, легковажно розраховуючи на те, що можлива допомога буде надана іншими особами, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди та залишив потерпілого ОСОБА_8 без допомоги на проїзній частині дороги, чим поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Дії підозрюваного ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за ч. 1 ст.135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

20.07.2024 р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

22.07.2024 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.09.2024 р., який ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва 16.09.2024 р. продовжений до 20.11.2024 р.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в результаті яких настала смерть малолітнього потерпілого, ризики переховування від слідства та суду або незаконного впливу на свідків не зменшились та не відпали, при цьому у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого та нетяжкого злочинів, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, характер, спосіб та наслідки ймовірно вчинених кримінальних правопорушень, наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, утримує дружину, яка має 2 групу інвалідності та потребує постійного стороннього догляду, з урахуванням того, що досудове розслідування завершене, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, отже при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя та суд повинні керуватись вимогами кримінального процесуального закону, якими визначається порядок застосування запобіжних заходів в тому числі і тримання під вартою.

Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що

- обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

- обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та не відпали. З такими висновками погоджується і апеляційний суд, оскільки ОСОБА_6 підозрюється, в тому числі, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання на строк до 8 років позбавлення волі, зважаючи на обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які свідчать про те, що підозрюваний покинув місце вчинення кримінального правопорушення, і, внаслідок його дій настала смерть малолітнього потерпілого.

Крім того, апеляційний суд погоджується і з встановленими слідчим суддею обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання ОСОБА_6 під вартою, зокрема необхідністю виконання вимог ст. 290 КПК України, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, з якими ознайомити сторону захисту та інших процесуальних дій.

Наведені обставини, а також ухвалення рішення про продовження відносно ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором не оскаржуються.

Суть доводів апеляційної скарги прокурора зводиться до того, що, на його думку, слідчий суддя при продовженні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, безпідставно визначив заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. Стосовно цих доводів апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину застава визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Застосовуючи відносно ОСОБА_6 певний розмір застави, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався та врахувавши дані про особу підозрюваного, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, майновий стан підозрюваного, обставини можливо вчиненого не умисного тяжкого злочину та умисного нетяжкого злочину, а також те, що на даний час, досудове розслідування завершене, дійшов висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 застави в межах визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави. З такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею всебічно, повно та об`єктивно розглянуто клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, враховані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та визначення розміру застави, тому апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, і, підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн. відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000648 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3