Справа № 496/3108/24
Провадження № 1-кп/496/374/25
У Х В А Л А

08 квітня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 про відвід прокурора,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 подав заяву про відвід прокурора.

Заява обґрунтована тим, що 01.05.2024 року до Біляївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000787 від 19.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 . Як вбачається з обвинувального акту, він затверджений 29.04.2025 року. В матеріалах судової справи міститься постанова про зміну та призначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадження, датована 01.05.2024 року за підписом заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , тобто винесена поза межами досудового розслідування. Яким чином дана постанова долучена до матеріалів судової справи встановити неможливо, так як будь-який супровідний лист щодо направлення даної постанови до суду або реєстрація даної постанови у канцелярії суду в матеріалах справи відсутні. Відповідно до журналу судового засідання, яке відбулось 07.05.2024 року, прокурором дана постанова суду не надавалась та питання щодо її приєднання до матеріалів справи судом не розглядалось. Аналіз зазначеної постанови свідчить про відсутність визначених законом підстав для заміни групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, а також відсутність підстав, передбачених ст. 37 КПК України для включення в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні інших прокурорів. Так, згідно з даною постановою до групи прокурорів включено прокурорів Біляївської окружної прокуратури: ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які не були прокурорами під час досудового розслідування кримінального провадження. Старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні призначено прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 , якому доручено керувати діями інших прокурорів у кримінальному провадженні. У даному випадку постанова від 01.05.2024 року винесена заступником керівника Одеської обласної прокуратури, який в розумінні положень діючого законодавства, не є керівником відповідного органу прокуратури (Біляївської окружної прокуратури) по відношенню до вище перелічених прокурорів Біляївської окружної прокуратури, та, відповідно, з постанови не вбачається, чи мав право заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 виносити таку постанову взагалі відповідно до своїх функціональних обов`язків. Визначення старшим групи прокурорів у даному кримінальному провадженні працівника Одеської обласної прокуратури та керування ним діями інших прокурорів, у даному випадку прокурорів Біляївської окружної прокуратури, викликає сумнів в їх неупередженості та незалежності, як це визначено ст. 36 КПК України та виключає їх самостійність у своїй процесуальній діяльності. Крім цього, відповідно до діючого законодавства України, яким регулюються питання охорони дитинства, положень Конвенції про права дитини, Наказу Офісу Генерального прокурора № 509 від 04.11.2020 року та сталої практики Верховного Суду, у кримінальних провадженнях, у яких неповнолітня особа залучена до провадження, як потерпілий або є особою, права та інтереси якої порушено чи може бути порушено внаслідок вчинення кримінального правопорушення, керівником відповідного органу прокуратури визначається ювенальний прокурор. В актуальних, резонансних кримінальних провадження, а також провадженнях щодо особливо тяжких злочинів (ч. 4 ст. 187 КК України) процесуальне керівником забезпечується в межах компетенції підрозділів захисту інтересів дітей та протидії насильству Офісу Генерального прокурора та обласних прокуратур. У даному випадку в матеріалах справи взагалі відсутні дані про те, чи є прокурори Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ювенальними прокурорами. За таких обставин захисник просить відвести прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 від участі у даному кримінальному провадженні № 000787 від 19.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 .

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви про відвід, посилаючись на відсутність підстав, передбачених КПК України. Крім цього зауважив, що КПК України не передбачає обов`язок суду перевіряти наявність наказу щодо призначення ювенального прокурора.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_5 підтримали заяву захисника ОСОБА_6 про відвід прокурора.

Потерпілі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , до судового засідання не з`явились, а від їх представника ОСОБА_21 до суду надійшла заява про розгляд кримінального провадження за її відсутності та відсутності потерпілих.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши заяву про відвід прокурора, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про зміну та призначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні від 01.05.2024 року заступником керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_22 було змінено склад групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000787 від 19.10.2023 року за ч. 4 ст. 187 КК України та включено до складу групи прокурорів, зокрема, прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .

Положеннями статті 37 КПК України визначено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (для прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури), керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Пунктом 9.5 Наказу Генерального прокурора «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» № 309 від 30.09.2021 року керівникам прокуратур усіх рівнів, їх першим заступникам і заступникам відповідно до розподілу обов`язків та у межах повноважень, передбачених КПК України, надано можливість у складному кримінальному провадженні визначати групу прокурорів, зокрема із числа прокурорів прокуратур різних рівнів.

Зі змісту постанови від 01.05.2024 року вбачається, що заступником керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_22 , як керівником органу прокуратури, у зв`язку з встановленими в ході досудового розслідування обставинами, якими, зокрема, є що, кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні № 0000787 від 19.10.2023 року вчинено на території, що перебуває під юрисдикцією Біляївського районного суду Одеської області, який знаходиться на значній відстані від Одеської обласної прокуратури, було вирішено, з метою ефективного забезпечення виконання завдань кримінального провадження та підтримання публічного обвинувачення, змінити склад групи прокурорів у кримінальному провадженні, призначивши до її складу прокурорів Біляївської окружної прокуратури Одеської області, в тому числі прокурора ОСОБА_3 .

За таких обставин, під час розгляду заяви про відвід прокурора суд не знайшов підстав вважати, що прийняття заступником керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_22 постанови від 01.05.2024 року та включення до складу групи прокурорів прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Статтею 77 КПК України встановлено виключний перелік підстав для відводу прокурора.

Так, відповідно до вказаної норми прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно положень ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які передбачені ст. 77 КПК України. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Між тим, заява захисника ОСОБА_6 про відвід прокурора не містить вмотивованих підстав для відводу та належних доказів на підтвердження обґрунтованості цього відводу, в тому числі доказів того, що прокурор ОСОБА_3 не є ювенальним прокурором, так само як і норм КПК України, які передбачають участь саме ювенального прокурора у розгляді даного кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заява захисника ОСОБА_6 про відвід прокурора із заявлених ним підстав задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 в задоволенні заяви про відвід прокурора.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1