ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4300/24 Номер провадження 11-сс/814/303/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання представника потерпілогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 11 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено адвокату ОСОБА_6 у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність дізнавача ВП №1 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області щодо нерозгляду клопотання.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що клопотання про надання розширеного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань не є клопотанням про проведення слідчих, розшукових дій і таким, що подане в порядку ст.220 КПК України, а тому адвокат звернувся зі скаргою на бездіяльність дізнавача, яка не підлягає оскарженню за правилами ст.303 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 11 березня 2025 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що: подане ним (адвокатом ОСОБА_6 ) клопотання про надання розширеного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2024 року за №0000185, не було розглянуто уповноваженою особою ВП №1 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області, тим самим допущено бездіяльність щодо нерозгляду такого клопотання, у зв`язку з чим і подавалась скарга до слідчого судді; видача витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань є процесуальною дією, а тому невидача уповноваженою особою такого витягу підлягає оскарженню до слідчого судді. Водночас апелянт посилається на те, що слідчий суддя: не викликав у судове засідання учасників провадження; не розглянув клопотання про поновлення строку на подання скарги; не витребував матеріали кримінального провадження в органу досудового розслідування за клопотанням, заявленим у скарзі.

Учасники провадження були належним чином повідомлені про місце, дату й час апеляційного розгляду, клопотань про відкладення судового засідання від них не надходило. Водночас потерпілий ОСОБА_7 заявив клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги за його відсутності.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку адвоката на підтримку апеляційної скарги, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апелянта та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження в разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя помилково відмовив у відкритті провадження скаргою є неспроможними.

Норми Конституції України та КПК України гарантують право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року по справі "Скорик проти України" визначено, що право на справедливий суд, одним із аспектів якого є право на доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до слідчого судді, суду в разі незгоди із процесуальними рішеннями, дією чи бездіяльністю, в тому числі щодо предмету оскарження, не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а, отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до цього КПК України визначає, в яких випадках і які процесуальні рішення, дії чи бездіяльність, підлягають оскарженню до слідчого судді.

Так, ч.1 ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування. За вимогами цієї норми кримінального процесуального закону на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст.314-316 КПК України (ч.2 ст.303 КПК України).

Водночас КПК України не передбачено конкретно визначеного порядку щодо надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань після об`єднання кримінальних проваджень у процесі проведення досудового розслідування після виконання вимог ст.214 КПК України.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Тобто з наведених вище положень КПК України вбачається обов`язок прокурора, слідчого, дізнавача розглянути клопотання осіб, зазначених у ст.220 КПК України, про виконання саме процесуальних дій.

Так, процесуальні дії - це дії спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення яких забезпечується силами, засобами кримінального провадження на підставах і в порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

При цьому, кримінальними процесуальними діями є дії, врегульовані нормами кримінально-процесуального права, що провадяться в межах чинності кримінального процесуального закону, визначеної законом компетенції та в часових межах кримінального процесу, результати яких мають самостійне юридичне значення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , подав до слідчого судді Київського районного суду м. Полтава скаргу на бездіяльність уповноваженої особи (дізнавача) ВП №1 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області щодо нерозгляду поданого ним (адвокатом ОСОБА_6 ) клопотання від 24 лютого 2025 року про надання розширеного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2024 року за №0000185 (щодо об`єднання цього кримінального провадження з іншим кримінальним провадженням) (а.п.1-7).

Однак надання розширеного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні (щодо об`єднання кримінального провадження з іншим) саме в процесі проведення досудового розслідування після об`єднання проваджень, не в порядку виконання вимог ст.214 КПК України, не є процесуальною дією, передбаченою кримінальним процесуальним законом, і, при цьому, не має самостійного юридичного значення, у зв`язку з чим поданий скаржником процесуальний документ за своїм змістом не є клопотанням, поданим у порядку ст.220 КПК України, щодо здійснення процесуальної дії в передбаченому кримінальним процесуальним законодавством порядку, а фактично становить запит про надання відомостей щодо руху кримінального провадження.

Тобто адвокатом у клопотанні порушувалось питання не про виконання процесуальних дій у розумінні ст.220 КПК України та подано скаргу на бездіяльність уповноваженої особи органу досудового розслідування, що не підлягає оскарженню до слідчого судді.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою представника потерпілого.

Посилання ж апелянта на те, що слідчий суддя не викликав учасників провадження в судове засідання позбавлені підстав, оскільки зі змісту положень КПК України та логічної послідовності процесуальних етапів провадження за поданою під час досудового розслідування скаргою вбачається, що судове рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою слідчим суддею постановляється одноособово та при вирішенні цього питання законом не передбачено дослідження доводів скарги й надання їм оцінки, а здійснюється лише перевірка процесуальної прийнятності скарги до розгляду. Також КПК України не передбачено вирішення питання про відмову у відкритті провадження за скаргою в судовому засіданні за участю сторін, як про це помилково йдеться в апеляційній скарзі.

Оскільки розгляд скарги по суті слідчим суддею не здійснювався, а при вирішенні питання щодо наявності підстав для відкриття чи відмови у відкритті провадження підлягає аналізу саме наведений особою, яка подала скаргу, предмет оскарження, та в розпорядженні слідчого судді були необхідні для вирішення цього питання дані, то доводи адвоката про те, що слідчий суддя безпідставно не витребував матеріали кримінального провадження в органу досудового розслідування за клопотанням, заявленим у скарзі, є необгрунтованими.

Також колегія суддів уважає неспроможними аргументи апелянта щодо нерозгляду слідчим суддею клопотання про поновлення строку на подання скарги, оскільки у цьому провадженні в оскаржуваній ухвалі правильно встановлено наявність підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою, тобто наявність обставин, які унеможливлюють розгляд скарги по суті. У той же час, вирішення клопотання про поновлення пропущеного строку можливе лише у випадку подачі скарги на рішення, дії чи бездіяльність, які відповідно до положень КПК України підлягають оскарженню до слідчого судді.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 11 березня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4