УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання т.в.о. слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000829 від 07.12.2024 за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 07.12.2024 до ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення оператора 102 про те, що 07.12.2024 на проїжджій частині біля будинку АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вогнепальними пораненнями шиї та тулубу. Крім цього, неподалік від трупу ОСОБА_5 , а саме біля будинку 35 по вул. Урожайній смт. Авангард Одеського району Одеської області виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вогнепальними пораненнями голови та правої руки.

Під час досудового розслідування свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказав, що 07.12.2024 за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, він віднайшов мобільний телефон марки «Samsung», із сім-картою оператору «Лайфселл», номер НОМЕР_1 , який добровільно видав працівникам поліції.

Зазначений мобільний телефон, ймовірно, належить ОСОБА_6 .

Надалі, 07.12.2024 у відповідності до ст. 98 КПК України виданий ОСОБА_7 мобільний телефон слідчим визнаний речовим доказом оскільки є достатньо підстав вважати, що він містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий та прокурор на адресу суду направили заяви, в яких клопотання підтримали, просили задовольнити та розглянути у їх відсутність.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вищевказане майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні їх збереження.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 07.12.2024 про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000829 від 07.12.2024 за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Samsung», із сім-картою оператору «Лайфселл», номер НОМЕР_1 .

Виконання ухвали покласти на т.в.о. слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1