печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8645/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000554 від 29.03.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2025 року у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000554 від 29.03.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи подане клопотання слідчий вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000554 від 29.03.2023, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

24.02.2025 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 злочинним шляхом набув право власності на частку в статутному капіталі ТОВ «Роял клуб» та належне даному товариству майно, шляхом вчинення правочинів розпорядилися часткою статутного капіталу ТОВ «Роял клуб» в розмірі 100 % та належним даному товариству майновим комплексом загальною площею 709,5 квадратних метрів, розташованого на острові Водників в м. Києві, середня ринкова вартість якого станом на 06.02.2023 складала 26 919 768,4 гривень, що є особливо великим розміром.

Слідчий вважає наявними ризики, які передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою їх запобігання наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000554 від 29.03.2023, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

12.02.2025 у даному кримінальному провадженні вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

24.02.2025 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України.

З частини 2 статті 8 та частини 5 статті 9 КПК України слідує, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, жодна особа не може бути позбавлена свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом та судовим органом, створеним відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту та погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

1. Заява ОСОБА_11 від 09.05.2024, відповідно до якої невідомі особи заволоділи її майном (часткою у статутному капіталі ТОВ «Роял клуб»), під час перебування її за кордоном, чим спричинили моральну та майнову шкоду;

2. Протокол допиту ОСОБА_11 як потерпілої від 23.05.2024 та копією її паспорта громадянина України для виїзду за кордон, відповідно до яких:

- у лютому 2022 року вона виїхала з України до Турецької Республіки, де перебувала до 08.05.2024;

- приблизно в жовтні 2022 року їй від сина стало відомо, що невідомі особи без її відома та погодження 29.08.2022 заволоділи її корпоративними правами на ТОВ «Роял клуб»;

3. Протоколи допитів ОСОБА_12 в якості свідка від 19.04.2023 та від 28.05.2024, зафіксованого на відеозйомку та протокол огляду відеозйомки допиту, відповідно до яких:

- ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_12 стати формальним власником ТОВ «Роял клуб», а реальним власником буде ОСОБА_13 ;

- ОСОБА_14 давав вказівки ОСОБА_12 підписувати документи щодо оформлення на себе часток у статутному капіталі ТОВ «Роял клуб»;

- ОСОБА_12 скидував ОСОБА_8 копію свого паспорта та номеру банківської картки;

- ОСОБА_12 не підписував акт приймання-передачі часток у статутному капіталі ТОВ «Роял клуб» та не набував права на частку у статутному;

- 10.09.2022 до ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що ОСОБА_13 дав вказівку видати довіреність на ОСОБА_8 щодо представлення його інтересів як учасника ТОВ «Роял клуб»;

4. Протокол допиту ОСОБА_15 в якості свідка від 10.10.2024, зафіксований на відеозйомку та протокол огляду відеозйомки допиту, відповідно до якого:

- дружина ОСОБА_14 передавала йому та ОСОБА_8 якісь документи в м. Харкові, після чого вони везли дані документи до ОСОБА_13 і відразу після чого, за вказівкою ОСОБА_13 пішли до нотаріуса, де оформили право власності часток у статутному капіталі ТОВ «Роял клуб» на ОСОБА_8 ;

- ОСОБА_15 та ОСОБА_8 підписали декілька документів щодо оформлення права власності ТОВ «Роял клуб» на ОСОБА_8

- зі слів ОСОБА_8 в грудні 2022 року ОСОБА_15 стало відомо, що ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_8 про необхідність їхати в м. Харків та відкрити банківський рахунок на своє ім`я, куди повинні зайти гроші 1-2 мільйони гривень за продаж «Роял клуб»;

- ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_5 приїхав до нотаріуса по АДРЕСА_6, де підписав довіреність на невідому особу щодо представлення інтересів ТОВ «Роял клуб».

- ОСОБА_5 давав вказівки їхати йому та ОСОБА_8 до ОСОБА_16 ;

- ОСОБА_5 взяв розписку від ОСОБА_8 що той ніби отримав 1 мільйон доларів США у борг;

- ОСОБА_15 та ОСОБА_8 зустрічалися у офісі ОСОБА_16 з юристом ОСОБА_7 , який повідомив, що заволодіти корпоративними права ТОВ «Роял клуб» запропонував ОСОБА_9 , який дізнався це від ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_7 юрист ОСОБА_16 також показував на своєму телефоні копію розписки ОСОБА_8 на 1 мільйон доларів, яку він написав ОСОБА_5 .

5. Протокол допиту ОСОБА_8 в якості свідка від 26.04.2024, відповідно до якого:

- в серпні 2022 року ОСОБА_13 розповів йому про об`єкт на Острові Водників («Тайгер»), а саме що власники даного об`єкту сепаратисти і втекли за кордон і є можливість набути право власності на даний об`єкт;

- ОСОБА_8 було відомо, що ОСОБА_12 не підписував акт приймання-передачі часток у статутному капіталі ТОВ «Роял клуб» та не набував права на частку у статутному капіталі;

- зі слів ОСОБА_12 йому стало відомо, що ОСОБА_18 та ОСОБА_14 надали йому вказівку підписати документи щодо оформлення на нього ( ОСОБА_8 ) ТОВ «Роял клуб»;

- до нотаріуса він приходив разом із ОСОБА_15 за вказівкою ОСОБА_13 ;

- на початку 2023 року до нього приїхав ОСОБА_15 та ОСОБА_5 і вони разом поїхали до нотаріуса, де він підписав, якісь документи, при цьому там були присутні юристи ОСОБА_16 ;

- ОСОБА_5 переховував ОСОБА_8 на квартирі, при цьому повідомляв що він у розшуку і що його хочуть вбити. З квартири ОСОБА_5 його забрав ОСОБА_15 та відвіз до офісу ОСОБА_16 , де викликали працівників поліції та зняли з його з розшуку;

6. Протокол допиту державного реєстратора ОСОБА_19 в якості свідка від 25.10.2024, зафіксованого на відеозйомку та протокорл огляду відеозйомки допиту, відповідно до яких 19.09.2024 та 20.09.2024 до державного реєстратора Рокитнянської селищної ради приходив ОСОБА_8 та подавав документи щодо здійснення державної реєстрації права власності на ТОВ «Роял клуб»;

7. Протокол допиту приватного нотаріуса ОСОБА_20 в якості свідка від 26.04.2024, відповідно до якого 10.09.2022 до нього звернувся ОСОБА_12 для посвідчення довіреності, яку він зареєстрував за номером 547;

8. Протокол допиту ОСОБА_5 в якості свідка від 28.05.2024, зафіксованого на відеозйомку та протокол огляду відеозйомки допиту, відповідно до яких:

- ОСОБА_8 , ОСОБА_15 звернулись до нього за допомогою на початку 2023 року та пропонували придбати у них майно на Острові водників;

- 24.01.2023 він разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_8 були у приватного нотаріуса по АДРЕСА_6.

9. Протокол допиту приватного нотаріуса ОСОБА_21 в якості свідка від 13.06.2024, відповідно до якого до неї звернувся ОСОБА_8 для посвідчення довіреності на ОСОБА_10 ;

10. Протокол допиту ОСОБА_10 в якості свідка від 29.05.2024, зафіксований на відеозйомку та протокол огляду відеозйомки допиту, відповідно до яких:

- знайомий на ім`я « ОСОБА_22 » за грошову винагороду запропонував йому формально підписати документи як представника фірми;

- для цього ОСОБА_10 прибув до м. Києва, де його зустріла особа, яка представилась « ОСОБА_23 »;

- в м. Києві «ОСОБА_23» його відвіз до нотаріуса, де він підписав документи, зміст яких не читав;

- за вказані дії ОСОБА_10 особа яка представилася « ОСОБА_23 » заплатила 500 доларів США.

11. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із ОСОБА_10 , відповідно до якого останній впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка представлялася « ОСОБА_23 », відвозила його до нотаріуса та давала гроші в сумі 500 доларів США;

12. Протокол допиту ОСОБА_24 в якості свідка від 29.01.2024, зафіксованого на відеозйомку та протокол огляду відеозйомки допиту, відповідно до яких:

- на початку 2023 року ОСОБА_5 зв`язався із ОСОБА_9 з пропозицією продати ТОВ «Роял клуб», та просив надати підставну особу на яку буде оформлене товариство;

- ОСОБА_24 знайшов підставну особу років 30 прізвище якого починалося на літеру «Т»;

- дана схема не підійшла з підставною особою;

- ОСОБА_9 залучив до вчинення злочину ОСОБА_7 ;

- ОСОБА_7 запропонував схему, відповідно до якої потрібно взяти розписку від теперішнього власника ТОВ «Роял клуб» про грошову заборгованість щоб в подальшому оформити дане товариство за рахунок погашення вказаного уявного боргу;

13. Протокол допиту приватного нотаріуса ОСОБА_25 від 30.04.2024, відповідно до якого він 06.02.2023 посвідчував акт приймання-передачі часток у статутному капіталі ТОВ «Роял клуб» під час чого були присутні ОСОБА_10 (як представник ОСОБА_8 ) та ОСОБА_26 ;

14. Матеріали виконання доручення працівників Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до яких ОСОБА_8 з 28.12.20222 знаходився у розшуку;

15. Протокол допиту ОСОБА_27 в якості свідка від 13.02.2024, відповідно до якого:

- в січні 2023 року до ОСОБА_27 звернувся ОСОБА_7 із проханням подивитися як можна продати ТОВ «Роял клуб»;

- ОСОБА_7 займався зняттям ОСОБА_8 з розшуку;

- ОСОБА_27 домовився з нотаріусом по АДРЕСА_6 та зустрівся із ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , де ОСОБА_8 видав доручення на ОСОБА_10 , за вказані послуги сплачував ОСОБА_15

- 06.02.2023 він зустрівся із ОСОБА_28 та ОСОБА_10 біля нотаріуса по АДРЕСА_5, де ОСОБА_10 діючи по довіреності здійснив перереєстрацію корпоративних прав ТОВ «Роял клуб» на

ОСОБА_26. - ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_27 , що д ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вчиняють дії щодо реалізації (продажу) часток у статутному капіталі ТОВ «Роял клуб»;

16. Матеріали тимчасових доступів у операторів мобільного зв`язку України, відповідно до яких:

- фіксація абонентського номеру ОСОБА_11 у період часу з 28.02.2022 по 08.05.2024 на території України не фіксується;

- зафіксовано абонентський номер ОСОБА_12 10.09.2022 в зоні дії базових станці, які покривають адресу: АДРЕСА_2 (за місцем діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_20 );

- зафіксовано абонентські номери ОСОБА_15 та ОСОБА_8 19.09.2022 в зоні дії базових станцій, які покривають адресу: АДРЕСА_3 (за місцем діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_30 );

- зафіксовано абонентські номери ОСОБА_10 та ОСОБА_26 06.02.2023 в зоні дії базових станцій, які покривають адресу: АДРЕСА_4 (за місцем діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_25 );

17. Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 12.06.2023 № 55/1-4227т, в якому зафіксована розмова за:

- 12.01.2023 між ОСОБА_24 та ОСОБА_31 , під час якої ОСОБА_24 розповідає, що ОСОБА_5 викрав директора ресторану та тримає його в підвалі для подальшого укладання договору, при цьому повідомляє що даний директор також підставна особа;

- 17.01.2023 між ОСОБА_24 та ОСОБА_31 , під час якої ОСОБА_24 розповідає, що ОСОБА_5 викрав особу, яка знаходиться в розшуку як безвісти зниклий;

18. Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 12.06.2023 № 55/1-4225т, в якому зафіксована розмова за 12.01.2023 під час якої ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_24 обговорюють обставини продажу ТОВ «Роял клуб»;

19. Протоколи оглядів мобільних телефонів ОСОБА_5 від 17.05.2024, під час яких виявлена інформація (в тому числі листування) щодо продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Роял клуб»;

20. Протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_7 під час якого виявлена інформація (в тому числі листування) щодо продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Роял клуб»;

21. Висновок експерта від 12.11.2024 № СЕ-19-24/44326-ПЧ, відповідно до якого підписи в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Київського міського нотаріального округу під номером 4034 (акт приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Роял клуб» між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ), виконані не ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

22. Висновок експерта від 22.11.2024 № СЕ-19-24/64479-ПЧ, відповідно до якого:

- підписи в заявах щодо державної реєстрації юридичної особи від 19.09.2022 та 20.09.2022 виконані ОСОБА_8 ;

- підписи в акті приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Роял клуб», виконанні ОСОБА_8 та ОСОБА_15 ;

23. Висновок експерта від 28.01.2025 № СЕ-19-25/5375-ПЧ, відповідно до якого підпис в довіреності, яка зареєстрована в реєстрі за № 547, виконаний ОСОБА_12 ;

24. Висновок експерта від 06.02.2025 № СЕ-19-25/5402-ПЧ, відповідно до якого підписи на довіреності від 19.09.2022 та в рішенні 19/09 одноособового учасника ТОВ «Роял клуб», виконані ОСОБА_8 ;

25. Висновок експерта від 11.09.2024 № 24-100/СЕО за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи, відповідно до якого середньоринкова вартість об`єкта нерухомого майна, а саме майнового комплексу, загальною площею 709,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Острівна (колишня Острів Водників), буд. 1, станом на 19.09.2022 становила 34 974 428,5 гривень, станом на 29.08.2022 становила 34 974 428,5 гривень, станом на 06.02.2022 становила 26 919 768,4 гривень;

26. Інші матеріали кримінального провадження в своїй сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах, враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а стороною захисту вказаних доводів в судовому засіданні спростовано не було

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відтак, вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором доведено існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 розуміючи, що він вчинив особливо тяжкий злочин, відчуваючи страх та невідворотність майбутнього покарання за вчинені кримінальні правопорушення, за які законом передбачено найбільше покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, останній, володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Ураховуючи тяжкість покарання при розгляді питання щодо застосування запобіжного заходу відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Окрім цього, матеріалами клопотання доведено наявність ризику, передбаченого п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, не встановлені всі особи, які причетні до чинення зазначених кримінальних правопорушень та не зібрано всіх доказів (в тому числі речей і документів), які можуть стати підставою для складання та вручення письмового повідомлення про підозру іншим особам, а тому у випадку застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_5 , знаючи місцезнаходження зазначених речей і документів, може їх безперешкодно знищити, сховати або спотворити.

Також, прокурором доведено, що ризик передбачений п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, полягає в тому, що на даний час у кримінальному провадженні не допитано усіх свідків, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження та не встановлено усіх осіб причетних до вчинення вказаних злочинів, а тому підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, маючи доступ до засобів зв`язку може незаконно впливати на зазначених осіб.

У випадку обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе безперешкодно, в тому числі з використанням засобів мобільного зв`язку, спілкуватися з зазначеними особами та коригувати заходи з уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановлено місцезнаходження всіх осіб, причетних до інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, а тому останній знаходячись на волі може попередити вказаних осіб та здійснити дії щодо перешкоджання правоохоронним органам встановити їх місце знаходження для притягнення до відповідальності

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого, експертів слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими, експертами у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілого, експертів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого, експертів та дослідження їх судом.

Проте, саме ж обґрунтування вказаного ризику свідчить, що йому можна запобігти шляхом покладення відповідних обов`язків та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Окрім цього, прокурор вказує, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, полягає у тому, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень та знаходячись на волі може вчинити нові кримінальні правопорушення та/або продовжити свою злочинну діяльність.

Разом з тим, слідчий суддя в світлі встановлених обставин кримінального провадження, вважає, що зазначені ризики і мають ймовірність, проте доказів того, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе їм запобігти, слідчому судді не надано, а відтак слід вважати, що такі відсутні.

Слідчий суддя вважає, що вказані ризики можна виключити не лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а й застосуванням запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особою під вартою й покладення відповідних обов`язків та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, тримання під вартою ОСОБА_5 є невиправданим, а таке втручання в його основоположні права і свободи жодним чином не забезпечить реалізацію завдань кримінального провадження та об`єктивний судовий розгляд, а відтак клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Враховуючи вказане, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у межах строку досудового розслідування, що зможе забезпечити цілі кримінального провадження та одночасно не буде допущено порушення прав ОСОБА_5 .

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000554 від 29.03.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000554 від 29.03.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строк до 12.04.2025, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту.

Зобов`язати підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000554 від 29.03.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме :

- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілою та підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000554;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000554 від 29.03.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні № 0000554 від 29.03.2023.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1