Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К

Іменем України

19 грудня 2024 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні на підготовчому провадженні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Любомирка Полонського району Хмельницької області, проживаючий та зареєстрований в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця, раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 Кримінального кодексу України (далі КК України),-

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, в якій сформульовано обвинувачення та зазначено кримінальне правопорушення у вчинені якого обвинувачується особа, зокрема зазначено, що 24 січня 2021 року близько 01 години 30 хвилин він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на задньому сидінні у автомобілі марки «VAZ» моделі «21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був припаркований по вул. Перемоги в смт. Миропіль Житомирської області неподалік Комунальної установи Миропільської селищної ради «Миропільська ЗОШ І-ІІІ ступенів», що належить на праві власності ОСОБА_7 , однак перебуває у фактичному володінні ОСОБА_6 .

В цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «VAZ» моделі «21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , переконавшись у відсутності власника та те що автомобіль знаходився у заведеному стані, пересів за кермо автомобіля та в подальшому був викритий власником автомобіля ОСОБА_6 , однак на зауваження останнього не реагував та поїхав ним по смт. Миропіль Житомирської області, таким чином розпорядившись ним на власний розсуд.

24.01.2021 працівниками поліції в період часу з 03 год. 20 хв. до 03 год. 50 хв. під час огляду було виявлено та вилучено вказаний транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «VAZ» моделі «21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 неподалік Комунальної установи Миропільської селищної ради «Миропільська ЗОШ І-ІІІ ступенів», що за адресою: смт. Миропіль вул. Перемоги 21 Житомирської області.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 289 КК України, як умисні дії, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом.

Відповідно до заяви потерпілого він добровільно уклав угоду з ОСОБА_4 , йому відомі наслідки її укладення та затвердження, питання про затвердження угоди та призначення ОСОБА_4 міри покарання потерпілий просить розглянути у його відсутність оскільки перебуває за кордоном.

Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 1 статті 289 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, зазначив, що злочин було скоєно за тих обставин, які вказані в обвинувальному акті і угоді, сторони угоди примирилися. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді обмеження волі строком на 3 роки. При цьому, з урахуванням особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та у зв`язку з наявністю обставин, що пом`якшують покарання, сторони угоди узгодили можливість застосуванням положень статей 75, 76 КК України шляхом звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього відповідних обов`язків. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 2 статті 75 КК України визначено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням..

В судовому засіданні прокурор не заперечував щодо затвердження угоди і вважає, що визначена в угоді міра покарання відповідає санкції статті та особі обвинуваченого.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а тому ці його дії кваліфікує за частиною 1 статті 289 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів кошти в сумі 2615,20 грн.

Долю речових доказів після набрання вироком законної сили слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до положень статі 174 КПК України арешт, накладений на речовий доказ, підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 124, 174, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 14 квітня 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Відповідно до положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (служби) або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта кошти в сумі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 20 коп.

Речовий доказ автомобіль марки «VAZ» модель «21043», номерний знак НОМЕР_1 , який передано потерпілому, після набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_6 .

Арешт на зазначений автомобіль, який накладений відповідно до ухвали слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 26 січня 2021 року - скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1 ічук