Справа № 930/1737/24
Провадження №11-кп/801/279/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці об`єднані кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000070 від 15.06.2024 та № 0000246 від 27.09.2024, за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 26.11.2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, Вінницького району Вінницької області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше судимим Немирівським районним судом 30.11.2022 року за ст. 125 ч. 2 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., 11.03.2024 року Немирівським районним судом за ст. 125 ч. 1 КК України до 100 годин громадських робіт,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389 КК України та ст. 126-1 КК України, і призначено йому покарання:

- за ст. 126-1 КК України у вигляді 2 (двох) років пробаційного нагляду;

- за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

На підставі ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з дня його постановки за цим вироком на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосовано до засудженого ОСОБА_7 , обмежувальний захід та направлено до органу місцевого самоврядування для проходження програми для кривдників, строком 2 (два) місяці.

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим, а саме вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.03.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин громадських робіт.

На підставі розпорядження суду про виконання вище вказаного вироку 08.05.2024 засудженого ОСОБА_7 відповідно до ст. ст. 36, 37, 40 КВК України поставлено на облік за місцем проживання у Вінницькому районному секторі № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, про відповідальність засудженого та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування вказаного покарання за ч. 2 ст. 389 КК України, про що ОСОБА_7 08.05.2024 надано підписку згідно п. 7 ч. 2 розділу ІV Порядку здійснення нагляду та проведення соціально виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5.

Засудженому ОСОБА_7 08.05.2024 під розписку надано направлення на відбування громадських робіт до Немирівської міської ради Вінницької області, згідно якого засуджений повинен приступити до виконання громадських робіт з 13.05.2024 року.

Відповідно до ст. 39 КВК України розпорядженням міського голови Немирівської міської ради № 142-р від 09.05.2024 «Про проведення громадських робіт на території Немирівської міської ради» ОСОБА_7 залучено до виконання робіт з 13.05.2024, а також для здійснення контролю за відбуванням покарання призначено відповідальну особу та встановлено графік виконання громадських робіт.

Згідно даного графіку ОСОБА_7 повинен відпрацювати по чотири години громадських робіт в день, а саме в період з 13.05.2024 по 21.06.2024 виконуючи роботи з благоустрою.

Однак, ОСОБА_7 з 27.05.2024 по 11.06.2024 до виконання громадських робіт не приступив, на визначений об`єкт чи до Немирівської міської ради не з`являвся, про причини неявки не повідомляв.

У зв`язку із цим 11.06.2024 начальником Вінницького районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_7 для встановлення причини порушення порядку та умов відбування покарання, однак, поважних причин неявки за місцем виконання громадських робіт, у тому числі документально підтверджених, не встановлено.

За цих обставин начальником Вінницького районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області відповідно до ч.1 ст. 40 КВК України, 11.06.2024 ОСОБА_7 винесено під розписку застереження у вигляді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, у разі подальшого ухилення від відбування покарання.

Разом з тим, ОСОБА_7 незважаючи на винесені застереження, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання виконував громадські роботи лише з 13.06.2024 по 19.06.2024, та станом на 30.06.2024 відбув лише 60 годин.

Таким чином, ОСОБА_7 допустив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, що відповідно до ч. 3 ст. 40 КПК України є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Крім того, ОСОБА_7 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи умисно, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, систематично, протягом тривалого часу, а саме з жовтня 2022 року по вересень 2024 року, вчиняв домашнє насильство у виді фізичного насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_9 , за місцем їх спільного проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що виражалось у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Так,28.10.2022 близько 12:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у кімнаті житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 розпочав суперечку із ОСОБА_9 , з якою він перебуває у сімейних відносинах. В ході даної суперечки ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи у безпосередній близькості біля ОСОБА_9 , штовхнув останню на диван. Після цього, ОСОБА_7 у той час коли ОСОБА_9 лежала на дивані, з метою спричинення тілесних ушкоджень останній, дістав з правої кишені своєї куртки ножа, яким наніс один удар в область лівого стегна ОСОБА_9 , чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани по задній поверхні третини лівого стегна, що згідно висновку судово-медичного експерта від 07.11.2022 виникло від дії колюче-ріжучого предмета та відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я (відповідно до п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Згідно вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 30.11.2022, який набрав законної сили, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Крім того, 06.01.2024 близько 15:00 год. ОСОБА_7 перебуваючи у кімнаті житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав суперечку із ОСОБА_9 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 наніс три удари долонею правої руки в область обличчя останньої, чим спричинив ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді синця в області нижньої губи зліва, розриву кайми нижньої губи, крововиливів та розривів слизової оболонки в області верхньої та нижньої губи зліва, сколу ріжучої частини 1-го та 2-го зуба верхньої щелепи зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта від 09.01.2024 року виникли від дії тупого, твердого предмета та відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Згідно вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 11.03.20224 який набрав законної сили, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Крім того, 26.09.2024 у період часу з 15:30 до 17:00 год. ОСОБА_7 перебуваючи на вулиці біля житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав чергову словесну суперечку із своєю співмешканкою ОСОБА_9 в ході якої ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, умисно спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді синців в області правого передпліччя, лівої гомілки, правого стегна, по задній поверхні шиї.

Дані тілесні ушкодження, виникли від дії тупого, твердого предмета та відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.3.5.

Дії ОСОБА_7 органом досудового слідства кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних страждань та за ч. 2 ст. 389 КК України, ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просив вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 26.11.2024 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_7 та призначити йому покарання:

- за ст. 126-1 КК України у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_7 покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до засудженого ОСОБА_7 , обмежувальний захід та направлено до органу місцевого самоврядування для проходження програми для кривдників, строком 2 (два) місяці.

У решті вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що Немирівський районний суду Вінницької області, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 , мав призначити йому покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду на певний строк з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, потім призначити покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду на певний строк з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, після чого застосувати положення ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді пробаційного нагляду на певний строк з покладанням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Однак, ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_7 від 26.11.2024 та призначаючи йому покарання як за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду, так і за ч. 2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду, Немирівський районний суду Вінницької області не поклав на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, що є обов`язковим у разі призначення такого виду покарання, тобто неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив скасувати вирок через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки покладення обов`язків є обов`язковим при призначенні покарання за кожний кримінальне правопорушення, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечив проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора -підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389 КК України та ст. 126-1 КК України в апеляційному порядку прокурором не оспорюються.

Перевіривши доводи щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що вони є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, який суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

При цьому ч. 2 ст. 59-1 КК України визначено, що суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З аналізу вищевказаних вимог кримінального закону вбачається, що положення, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, є імперативною нормою.

Таким чином, при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду на обвинуваченого в обов`язковому порядку мають бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, за кожне кримінальне правопорушення.

Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_7 від 26.11.2024 та призначаючи йому остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді пробаційного нагляду, поклав на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України.

З урахуванням положень ст. 59-1 КК України суд першої інстанції, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 , мав призначити обвинуваченому покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду на певний строк з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, потім призначити покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду на певний строк з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, після чого застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді пробаційного нагляду на певний строк з покладанням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 59-1 КК України, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України є підставою для скасування вироку та ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420, 615 КПК України, суд апеляційної інстанції,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 - задоволити.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 26.11.2024 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389 КК України та ст. 126-1 КК України, в частині призначеного покарання скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ст. 126-1 КК України у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_7 покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України, застосувати до засудженого ОСОБА_7 , обмежувальний захід та направлено до органу місцевого самоврядування для проходження програми для кривдників, строком 2 (два) місяці.

В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_7 .

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4