Справа № 991/470/25
Провадження 1-кп/991/5/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 березня 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

(в режимі відеоконференції)

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 04.07.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Мазники, Деражнянського району, Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває вказане кримінальне провадження.

24.02.2025 обвинувачений ОСОБА_6 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, у якому просив змінити йому запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання. Внесену за нього заставу повернути заставодавцю.

Клопотання аргументоване тим, що у провадженні Вищого антикорупційного суду на стадії підготовчого судового засідання перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

15.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.07.2024 клопотання детектива про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід y вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 4 млн грн. Ухвалою суду від 09.09.2024 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено заставу у розмірі 3 млн грн. Ухвалою суду від 01.11.2024 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.12.2024 та визначено заставу у розмірі 908 400 грн.

На виконання вимог вищевказаної ухвали від 01.11.2024, ОСОБА_9 06.11.2024 року внесено на рахунок Вищого антикорупційного суду, , IBAN НОМЕР_1 в якості застави грошові кошти в загальній сумі 908 400 грн (квитанції № 155950930 від 06.11.2024, № 155951183 від 06.11.2024, № 155950480 від 06.11.2024) у зв`язку з чим 07.11.2024 ОСОБА_6 було звільнено з-під варти.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 202 КПК України ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

З часу внесення застави ОСОБА_6 виконував всі покладені на нього обов`язки, з`являвся на всі виклики суду та органу досудового розслідування, що свідчить про його належну процесуальну поведінку, які він планує виконувати і в подальшому.

Досудове розслідування завершено 27.11.2024 та ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 290 КПК України реалізував своє право на ознайомлення із усіма матеріалами досудового розслідування, які були відкриті стороні захисту стороною обвинувачення, а тому будь-які ризики які існували на початковому етапі досудового розслідування перестали існувати. Обвинувальний акт стосовно нього з 21.01.2025 знаходиться на розгляді у Вищому антикорупційному суді. Судом призначено підготовче судове засідання на 30.01.2025, в якому було подано прокурором клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , та за результатом його розгляду клопотання задоволено. Також у підготовчому судовому засіданні судом задоволено клопотання ОСОБА_6 про розгляд справи колегіально судом у складі трьох суддів та наступне підготовче судове засідання призначено на 10.02.2025.

Вважає, що існують підстави для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, перестали існувати, з огляду на такі обставини.

ОСОБА_6 не має будь-якого наміру переховуватися від органів досудового слідства та суду (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ). Має на утриманні матір ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в 2020 році перенесла важку операцію з пересадки тазо-стегнового суглобу, після цього інфаркт та з того часу пересувається за допомогою інвалідних палиць і являється фактично інвалідом; дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка навчається на денній формі у ВНЗ та згідно з умовами договору з навчальним закладом обвинувачений ОСОБА_6 щорічно сплачує кошти за її навчання.

Підтвердженням відсутності даного ризику є те, що з 07.11.2024, тобто з часу звільнення з Київського слідчого ізолятора ОСОБА_6 не мав будь-яких перешкод щоб залишити місце свого проживання. З цього часу по 06.12.2024 він добросовісно виконував свої процесуальні обов`язки навіть без носіння засобу електронного контролю, який в цей період був відсутній у правоохоронних органах, та в силу таких обставин не міг бути застосований до нього, як один із покладених на нього судом обов`язків, враховуючи, що в нього був паспорт для виїзду за кордон.

Також в цей період ОСОБА_6 з дозволу детектива виїжджав з міста Києва у Хмельницьку область до своєї мами, при цьому неухильно дотримуючись строків виїзду та повернення.

ОСОБА_6 за першою вимогою органу досудового розслідування чи суду з`являвся для проведення процесуальних, слідчих дій та розгляду судом клопотань детектива, прокурора. 10.12.2024 ці факти були підтверджені під час розгляду слідчим суддею клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на нього, яке було частково задоволено та скасовано обов`язок носити електронний засіб контролю.

ОСОБА_6 стверджує, що його прибуття до органу досудового розслідування та суду на першу вимогу свідчить про його належну процесуальну поведінку та відсутність ризику переховування від органу досудового слідства та суду. Після внесення застави він також виконував всі процесуальні обов`язки, покладені на нього ухвалами суду.

Разом з цим, ОСОБА_6 не тільки не збирається переховуватися від органу досудового розслідування і суду, а й буде активно доводити свою невинуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні у встановленому КПК України порядку в суді, адже за результатами ознайомлення із матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України ним не встановлено будь-яких належних та допустимих доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому він буде доводити свою невинуватість в суді з метою захисту своєї честі, гідності та ділової репутації. Виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків свідчить про відсутність умислу на переховування від органу досудового розслідування.

Окрім цього, ОСОБА_6 не має навіть потенційної потреби незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, чи учасників кримінального провадження. Як він зазначає, жодних доказів щодо можливості навіть потенційного впливу на будь-якого учасника кримінального провадження органом досудового розслідування та судом при розгляді клопотання про обрання, неодноразового продовження запобіжного заходу та обов`язків згідно зі ст. 194 КПК України не здобуто. Не існує такого ризику і на цей час. Всі свідки уже надавали покази на досудовому слідстві. Із показань допитаних свідків не вбачається будь-яких ознак злочину в діях ОСОБА_6 , а тому не має навіть потенційної потреби здійснювати будь-який вплив на будь-якого свідка. Більше того, за здійснення будь-якого впливу на свідка чи учасника кримінального провадження передбачена кримінальна відповідальність.

Також відсутні ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та вчинити інше кримінальні правопорушення чи продовжувати вчиняти інкриміноване йому кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.

Таким чином усі викладені вище доводи підтверджують відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а отже, і безпідставність та необґрунтованість продовження застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 908 400 грн, визначеного слідчим суддею 01.11.2024, тобто більше як три місяці тому.

Також при розгляді даного клопотання відповідно до вимог ст. 178 КПК України ОСОБА_6 просив врахувати: 1) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого (наявності одинокої матері, яка потребує стороннього догляду та ОСОБА_6 є єдиним її сином; 2) наявність дев`ятнадцятирічної доньки, яка є студенткою ВНЗ денної форми навчання, і ОСОБА_6 оплачує за неї навчання та проживання в гуртожитку; 3) перебування в цивільному шлюбі); 4) стан його здоров`я (наявність у нього захворювань); 5) наявність в обвинуваченого місця роботи (працює на посаді прокурора відділу Офісу Генерального прокурора); 6) майновий стан обвинуваченого (отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати та пенсії); 7) репутацію обвинуваченого (позитивно характеризується за місцем роботи); 8) відсутність судимостей (раніше не судимий); 9) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа (така шкода відсутня); 10) ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений з доступом до зброї (такий ризик також відсутній); 11) дотримання обвинуваченим обов`язків передбачених ст. 194 КПК України; 12) відсутність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На переконання ОСОБА_6 відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність сталих соціальних зв`язків та належна процесуальна поведінка упродовж всього строку досудового розслідування свідчать про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього 24.02.2025 адвокат ОСОБА_8 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 , також подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному, у якому просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід шляхом зменшення застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 242 240 грн.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що у провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальна справа №991/470/25 за обвинуваченням ОСОБА_6 .

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 01.11.2024 у справі № 991/12403/24 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 908 400 грн. 06.11.2024 ОСОБА_9 (донька обвинуваченого) внесла на рахунок Вищого антикорупційного суду грошові кошти в загальній сумі 908 400 грн в якості застави за ОСОБА_6 на виконання вимог ухвали суду від 01.11.2024.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, відносно нього може бути застосована застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 242 240 грн (3028 грн*80).

Захисник вказав такі обставини, що зумовлюють необхідність зменшення розміру застави, який був встановлений ОСОБА_6 ухвалою Вищого антикорупційного суду від 01.11.2024 у справі № 991/12403/24, а саме: ОСОБА_6 належним чином виконує обов`язки, покладені на нього ухвалою суду при обранні запобіжного заходу, та жодного разу не допустив порушень; в межах кримінального провадження арештовано таке майно, що належить ОСОБА_6 : легковий автомобіль Тойота кемрі, 2016 року випуску, вартістю 300 000 грн та земельна ділянка площею 10 000 кв.м., яка розташована за адресою: Хмельницька обл., Деражнянська тергромада, с. Мазники. Вартості вказаного майна достатньо для того, щоб забезпечити виконання застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 242 240 грн; в жовтні 2024 під час обстеження ОСОБА_6 було виявлено захворювання хребта. Вказане захворювання потребує фінансових витрат, яких у ОСОБА_6 немає і можуть бути отримані за рахунок зменшення застави; у вересні 2022 року ОСОБА_6 підписав договір про навчання його доньки ОСОБА_9 у Київському національному університеті ім. Т.Шевченка, за яким зобов`язався оплачувати вартість навчання в сумі 56 800 грн на рік, терміном до 2026 р.; ОСОБА_6 зобов`язався фінансово утримувати доньку до закінчення її навчання в університеті; на утриманні ОСОБА_6 також перебуває його матір ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2., яка перенесла операцію та протезування, проблеми із серцем, ходить на милицях, що підтверджується доданими до клопотання документами; ОСОБА_6 часто повинен відвідувати матір за місцем її проживання у Хмельницькій області, та допомагати їй фінансово із лікуванням; батько ОСОБА_6 помер у 2017 р., тому утримувати матір більше нікому.

З урахуванням викладеного, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід, а саме зменшити розмір застави, визначений ухвалою суду від 01.11.2024 у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 908 400 грн, до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 242 240 грн.

Позиції учасників кримінального провадження

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримав своє клопотання і клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу та просив їх задовольнити з підстав, наведених у них. Пояснення надав аналогічні змісту поданого ним клопотання про зміну запобіжного заходу. Додатково на запитання зазначив, що пенсію почав отримувати у липні 2023 року. На даний час отримує заробітну плату в розмірі 50 тис. грн на місяць, однак є заборгованість. Розмір пенсії, яку він отримує з липня 2023 року складає 34 тис. в місяць. У місті Хмельницький проживає його дядько - рідний брат його матері. Відстань між місцем проживання його дядька та матері складає близько 40 км. Грошові кошти, що були внесенні за нього в якості застави, зібрані його донькою у родичів, зокрема у брата обвинуваченого, та їх потрібно повернути.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні підтримав обидва клопотання про зміну запобіжного заходу та просив їх задовольнити. Пояснення надав аналогічні змісту поданого ним клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні підтримав обидва клопотання про зміну запобіжного заходу у повному обсязі з підстав, наведених у них та просив про їх задоволення.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення поданих стороною захисту клопотань про зміну запобіжного заходу. Зазначив, що ризики, які були встановлені судом під час розгляду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії обов`язків, продовжують існувати у вказаному кримінальному і дотепер. У обвинуваченого існує можливість переховуватися від суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які на теперішній час не допитані, і під час досудового розслідування у порядку ст. 225 КПК України не допитувалися.

Додатково зазначив щодо майнового стану обвинуваченого ОСОБА_6 . Дійсно ухвалою суду накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме автомобіль та земельну ділянку. Однак, оперуючи даними з декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2023-2024 роки, ОСОБА_6 мав заощадження у розмірі 40 тис. дол. США протягом 2022 року та 60 тис. дол. США протягом 2023 року, що відображено у розділі 12 «Грошові активи». Вказані грошові кошти не відшукані і не арештовані. Також у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2023 рік, зафіксовані відомості про нарахування коштів по пенсії у розмірі близько 470 тис. грн, що в розрахунку на 7 місяців виходить ніяк не по 34 тис грн, а більше 70 тис грн в місяць. Щодо заробітної плати зазначив, що грошовий дохід ОСОБА_6 за рік складав 1 млн 331 тис. грн, тобто отримував близько 50 тис. грн заробітної плати в місяць. Окрім цього зазначив, що не декларувалися будь-які видатки та цивільний шлюб, на який посилається ОСОБА_6 .

Дослідивши клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з додатками до них, долучені в судовому засіданні документи, матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Як убачається зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Зі змісту клопотань про зміну запобіжного заходу та матеріалів кримінального провадження № 0000337 від 04.07.2024 вбачається, що 15.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 368 КК України (п. 57 Розділу І Реєстру, т. 1 а.с. 19, т. 2 а.с. 175-182).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.07.2024 у справі № 991/6154/24 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід y вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 4 000 0000 грн та покладено обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці (т. 2 а.с. 183-202).

Ухвалою слідчого судді від 01.11.2024 у справі № 991/12403/24 відносно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.12.2024 та визначено заставу у розмірі 908 400 грн з покладенням на нього строком до 13.12.2024 відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України (т. 2 а.с. 268-277, т. 4 а.с. 6-15, 80-84 зворот).

На виконання вимог вищевказаної ухвали від 01.11.2024, за ОСОБА_6 його донькою ОСОБА_9 06.11.2024 року внесено на рахунок Вищого антикорупційного суду заставу в розмірі 908 400 грн, що підтверджується квитанціями № 155950930 від 06.11.2024, № 155951183 від 06.11.2024, № 155950480 від 06.11.2024 (т. 4 а.с. 75-77, 85-87).

07.11.2024 ОСОБА_6 було звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави в розмірі 908 400 грн, що підтверджується довідкою про його звільнення (т. 4 а.с. 34).

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 10.12.2024 обов`язки, покладені на ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді від 01.11.2024, продовжено строком на два місяці, тобто до 10.02.2025, а саме:

- прибувати до слідчого (детектива), прокурора та суду за кожною вимогою;

- без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду не відлучатися з міста Києва;

- повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_2 , інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (т. 4 а.с. 16-29).

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 30.01.2025 вищезазначені обов`язки, які були покладені на ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді від 01.11.2024, продовжено строком на два місяці - до 30.03.2025.

З урахуванням вказаного вище, наразі до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 908 400 грн, а обов`язки, які покладені на нього ухвалою суду від 01.11.2024, продовжено до 30.03.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу (Заходи забезпечення кримінального провадження).

Запобіжний захід є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання (стаття 201 КПК України).

Частина 1 ст. 194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перелік підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту не передбачений кримінальним процесуальним законом, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами може бути суттєва зміна обставин, які було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, зокрема, змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Суд зазначає, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалах суду не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Проаналізувавши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000337 від 04.07.2024, доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, колегія суддів дійшла висновку, що в цьому випадку дотримано стандарту «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для оцінки питання зміни запобіжного заходу. При цьому колегія суддів також враховує стадію кримінального провадження (судове провадження), що передбачає доведення стороною обвинувачення, зокрема, вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, за найвищим стандартом доказування «поза розумним сумнівом» у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

Прокурор стверджує, що на теперішній час продовжують існувати такі заявлені органом досудового розслідування та попередньо підтверджені судом ризики, що визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України: ризик переховування від суду; ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Колегія суддів вважає, що на даний час ризик переховування ОСОБА_6 від суду хоч і зменшився, проте продовжує існувати. Так, відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_6 інкриміновано вчинення особливо тяжкого злочину, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, яке в разі визнання обвинуваченого винуватим, як правило призначається до реального відбування без можливості застосування правил ст. 69, 75 КК України (пільгових інститутів призначення покарання), що саме по собі може свідчити про існування мотивів та підстав для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ. Зокрема в рішенні від 26.06.2001 у справі «Ilijkov v. Bulgaria» (§ 80, заява № 33977/96) суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 працює в органах прокуратури та має передбачене законом право на бронювання, яке дає можливість виїзду, зокрема у службові відрядження як на території України, так і за її межами, свідчить про наявність ризику переховування від суду.

Також колегія суддів вважає, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати, оскільки триває судове провадження, та свідки ще не допитані.

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки чи потерпілий допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, окрім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин колегія суддів вважає, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, але й на стадії судового провадження до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків та їх дослідження.

Разом з тим, стороною захисту не наведено нових обставин, які б свідчили про відсутність наявних ризиків.

Ураховуючи встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд дійшов висновку, що ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні є актуальними.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На переконання колегії суддів, одним із факторів, які стимулюють обвинуваченого дотримуватись належної процесуальної поведінки, з урахуванням положень ч. 8 ст. 182 КПК України, є застосування до нього такого запобіжного заходу як застава у значному розмірі. Колегія суддів звертає увагу на те, що у даній справі зі зменшенням ризиків неодноразово зменшувався розмір застави. Ураховуючи вказані обставини, більш м`який запобіжний захід наразі не зможе запобігти встановленим ризикам, а застосований захід у виді застави у розмірі 908 400 грн забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Окрім цього, сторона захисту просить змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, чи зменшити розмір застави до мінімального рівня, посилаючись на відсутність будь-яких порушень, його сумлінну поведінку, наявність арештованого майна обвинуваченого, погіршення його стану здоров`я, перебування на його утриманні доньки, яка навчається на оплачуваній основі та потребує фінансових витрат, а також хворої матері, яка потребує стороннього догляду.

Посилання сторони захисту на відсутність у діях обвинуваченого ОСОБА_6 будь-яких порушень чи сумлінне виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу. Також, не є підставою для зміни запобіжного заходу факт накладення арешту на майно обвинуваченого. Арешт майна та запобіжний захід мають різні правові цілі. Арешт майна спрямований на забезпечення збереження майнових активів, щоб уникнути їх відчуження або приховування під час кримінального провадження, а запобіжний захід - на забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, його явку до суду та недопущення вчинення нових правопорушень.

Підстави для обрання чи зміни запобіжного заходу не залежать від накладеного на майно арешту. Вони базуються на оцінці ризиків і інших обставин, пов`язаних із процесуальною поведінкою обвинуваченого.

Для зміни запобіжного заходу потрібні нові або змінені обставини, що впливають на оцінку ризиків. Сам по собі факт дослідження матеріального стану, без виявлення нових фактів, не є достатнім доказом для зміни запобіжного заходу.

Колегією суддів на час розгляду клопотань про зміну запобіжних заходів не встановлено зв`язку майнового стану обвинуваченого та заставодавця із законодавчо визначеними підставами для зміни йому запобіжного заходу. Вбачається, що повідомлені учасниками кримінального провадження обставини свідчать про достатній майновий стан ОСОБА_6 , який є об`єктивно спроможним покривати вказані ним же витрати.

Колегія суддів враховує ризики, пов`язані з поведінкою обвинуваченого, його матеріальний стан, наявність у матері обвинуваченого рідного брата, який територіально проживає значно ближче, ніж обвинувачений ОСОБА_15 та зможе надати їй критично необхідну допомогу, тяжкість обвинувачення, можливість втечі або впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, а отже наведені у клопотаннях про зміну запобіжного заходу обставини та висловлені у судовому засіданні доводи, не містять обґрунтованих підстав для зміни раніше застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу як в частині визначеного розміру застави, шляхом її зменшення, так і в частині застосування більш м`якого запобіжного заходу - у виді особистого зобов`язання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу, поданих стороною захисту.

Керуючись ст. 182, 179, 194, 201, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 04.07.2024, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3