ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/14/25 Справа № 695/4056/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря прокурора підозрюваного (відеоконференція) захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2024 року про продовження строку тримання під вартою, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дебальцеве, Донецької області, громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, працюючого машиністом з ЗБМ в Київському центрі механізації колісних робіт, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , звернулась до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням, погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001955 від 26.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2024 року продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 січня 2025 року, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжних захід у вигляді нічного домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК.

Також захист вважає, що слідчим суддею не в повній мірі враховані дані про особу підозрюваного, за місцем проживання як тимчасово переміщена особа, характеризується позитивно, відшкодував потерпілому 20000,00 грн. як компенсацію за завдану шкоду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника та самого підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" зазначено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Відтак, враховуючи обставини вчинення злочинів обвинуваченим, які інкримінуються стороною обвинувачення, суспільний інтерес наразі у даному випадку переважає над правилом поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Встановлено, що ОСОБА_7 25 жовтня 2024 року, близько 23 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території навчально-побутового комплексу за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_11 , під час конфлікту з останнім, маючи умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс один удар складним металевим ножем в ділянку черевної порожнини потерпілого ОСОБА_11 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у виді проникаючої рани живота із пошкодженням тонкого кишківника, внутрішньої кровотечі, що підтверджується довідкою лікаря КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради від 26.10.2024.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

26 жовтня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами.

26 жовтня 2024 року о 02 год. 55 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 28.10.2024 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном 2 місяці, тобто до 24.12.2024 включно.

18.12.2024 постановою керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_12 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001955 від 26.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 26.01.2025.

Закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження у двохмісячний строк, тобто до 26.12.2024, неможливо з об`єктивних причин, оскільки необхідно: долучити висновки судово-медичних експертиз; за результатами отриманих висновків судових експертиз повідомити ОСОБА_7 про підозру в остаточній редакції; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність.

Слідчим суддею встановлено, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обгрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви від 26.10.2024; протоколом огляду місця події від 26.10.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.10.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 26.10.2024; протоколами допитів свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 26.10.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 26.10.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.10.2024; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 від 28.10.2024; протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_11 від 18.11.2024; висновками судово-медичних експертиз від 19.11.2024 №05-5-06/383, 19.11.2024 №05-5-06/388, 15.11.2024 №05-8-01/445, 19.11.2024 №05-8-01/445/449, 20.11.2024 №05-8-01/445/451, 21.11.2024 №05-8-01/445/453.

Задовольняючи клопотання слідчого, та продовжуючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що ризики, на які вказує слідчий, продовжують існувати.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначався.

На переконання колегії суддів таке рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону в ході розгляду вказаного питання.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є неспроможними.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом враховані конкретні обставин справи. Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також матеріали, які характеризують його, зокрема вік та стан здоров`я, відсутність даних про те, що підозрюваний не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора.

Також суд врахував, що на даний час є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілого, та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Ці обставини в сукупності з мірою покарання, яка загрожує підозрюваному, в разі визнання його винуватим, на переконання суду першої інстанції, підтверджують наявність високого ступеню ризиків переховування ОСОБА_7 від слідства та суду, та можливості вчинити інші кримінальні правопорушення, що не дає достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказані ризики не зменшились та існують до цього часу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу. При цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Наведені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо наявності підстав для застосування менш обтяжливого запобіжного заходу, на даному етапі досудового розслідування не стане стримуючим фактором для запобігання наведеним вище ризикам. Крім того, злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, направлений проти життя та здоров`я людини, що дає підстави суду не застосовувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Посилання захисника ОСОБА_8 на порушення слідчим суддею права на захист підозрюваного не впливають на загальний висновок щодо визначення запобіжного заходу. Справа переглянута в суді апеляційної інстанції з дотриманням всіх вимог закону за участю захисника підозрюваного.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність достатніх підстав для скасування ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2024 року, тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді