Номер провадження 1-кп/201/1023/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене 24 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, зі слів маючого малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст. 89 КК України не судимого, який не має зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2024 року у невстановлений час, але не пізніше о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 знаходився на лавочці біля магазину «АТБ-МАРКЕТ» за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 17А, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , та в нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном ZTE Blade A72 Model ZTE A7040, 3GB/64GB, належним останній, шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), діючи умисно, з корисливих мотивів, звернувся до ОСОБА_6 під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, не маючи наміру в подальшому повертати потерпілій вказаний мобільний телефон, на що остання відповіла згодою та передала свій мобільний телефон.

Після чого, ОСОБА_4 доводячи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою до кінця, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, утримуючи при собі мобільний телефон ZTE Blade A72 Model ZTE A7040, 3GB/64GB, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 3 171 гривень 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , що виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 190 КК України.

24 вересня 2024 року у невстановлений час, але не пізніше о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська біля будинку № 137, де побачив раніше незнайому ОСОБА_7 , та в нього виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння мобільного телефону iiif150 b2 6/64, що належить останній, шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), діючи умисно, з корисливих мотивів, звернувся до ОСОБА_7 під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, не маючи наміру в подальшому повертати потерпілій вказаний мобільний телефон, на що остання відповіла згодою та передала свій мобільний телефон.

Після чого ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою до кінця, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, утримуючи при собі мобільний телефон iiif150 b2 6/64, 3GB/64GB, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 4 690 гривень 58 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , що виразились у повторному заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч .2 ст. 190 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті визнав повністю.

По суті пред`явленого обвинувачення зазначив, з потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше знайомий не був.

21 вересня 2024 року в проміжку часу від 18 години 00 хвилин до 18 години 30 хвилин він перебував за адресою м. Дніпро, бульвар Слави біля магазину «АТБ» на лавочці, де він побачив потерпілу ОСОБА_6 з мобільним телефоном в руках, яким вирішив заволодіти. З цією метою, він підійшов до потерпілої та попросив мобільний телефон марки ZTE під приводом здійснення телефонного дзвінка, не маючи наміру повертати. На його прохання потерпіла передала йому свій мобільний телефон, з яким він відійшов на певну відстань нібито для здійснення дзвінка, після чого, покинув місце злочину. В подальшому мобільний телефон здав до ломбарду за 1200 гривень, які витратив на особисті потреби.

Далі 24 вересня 2024 року в проміжку часу від 18 години 00 хвилин до 18 години 30 хвилин перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська біля будинку № 137 він побачив потерпілу ОСОБА_7 з мобільним телефоном в руках, яким вирішив заволодіти. З цією метою, він підійшов до потерпілої та попросив мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка, не маючи наміру повертати. На його прохання потерпіла передала йому свій мобільний телефон, з яким він відійшов на певну відстань нібито для здійснення дзвінка, після чого, покинув місце злочину. В подальшому мобільний телефон здав до ломбарду за 1600 гривень, які витратив на особисті потреби.

При цьому, не оспорював обставини скоєння ним правопорушень, ні марки мобільних телефонів, ні їх вартість. У скоєному щиро розкаявся та просив призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_4 діянь і ніким не оспорюється, суд приходить до переконання, що діяння, які вчинені обвинуваченим дійсно мали місце, в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а також повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а тому підлягає покаранню за вчинення таких кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений, зокрема, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має середньо-технічну освіту, одружений, зі слів від шлюбу має неповнолітнього сина, однак з сім`єю не проживає тривалий час, офіційно не працевлаштований, в порядку ст. 89 КК України не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, враховує особу обвинуваченого та обставину, що пом`якшує покарання останнього, наведену вище, та приходить до переконання, що останньому має призначено покарання у вигляді обмеження волі в межах санкцій передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив декілька кримінальних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом із цим, виходячи з наведених вище обставин та проаналізованих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 у їх сукупності, враховуючи щире каяття останнього у скоєному, розмір спричиненої матеріальної шкоди, а також те, що тяжких наслідків від вчинених кримінальних правопорушень не настало, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням та поклавши на нього відповідні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувались.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано документів на підтвердження наявності у цьому кримінальному провадженні судових витрат.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- мобільний пристрій чорного кольору з камуфляжним візерунком та маркуванням «ІІІ F150» на задній частині телефону, який відповідно до розписки відповідального зберігання від 25.09.2024 року переданий на зберігання ОСОБА_7 необхідно вважати повернутим;

-мобільний пристрій в чохлі синього кольору з білою наліпкою з маркуванням «ВП9-2528 1100», марки ZTE Blade A72, який відповідно до розписки відповідального зберігання від 25.09.2024 року переданий на зберігання ОСОБА_6 - необхідно вважати повернутим.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі,

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний пристрій чорного кольору з камуфляжним візерунком та маркуванням «ІІІ F150» на задній частині телефону, який відповідно до розписки відповідального зберігання від 25.09.2024 року переданий на зберігання ОСОБА_7 необхідно вважати повернутим;

-мобільний пристрій в чохлі синього кольору з білою наліпкою з маркуванням «ВП9-2528 1100», марки ZTE Blade A72, який відповідно до розписки відповідального зберігання від 25.09.2024 року переданий на зберігання ОСОБА_6 - необхідно вважати повернутим.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_8