Справа № 638/1263/25
Провадження № 1-в/638/209/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 про приведення вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 06.03.2020 року, вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 08.12.2020 року та вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 03.02.2021 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

встановив:

Начальник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із клопотанням, в якому просить привести вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 06.03.2020 року, вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 08.12.2020 року та вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 03.02.2021 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування клопотання зазначає, що в державній установі відбуває покарання ОСОБА_4 , засуджений 03.02.2021 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення призначеного покарання, призначеним вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 08.12.2020 року остаточно призначено покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі. Початок строку 13.02.2021 року, кінець строку 13.03.2026 року. Крім того ОСОБА_4 раніше був засуджений 06.03.2020 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 06.03.2020 року ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке мало місце 16.08.2019 року, на суму 1149 грн.67 коп..

Відповідно до мотивувальної частини вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 08.12.2020 року року ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України (14 епізодів), які мали місце: 18.03.2020 року на суму 466,67 грн., 04.05.2020 року на суму 1198,47 грн., 06.05.2020 року на суму 1176,22 грн., 13.05.2020 року на суму 1950,00 грн., 21.05.2020 року на суму 1476,73 грн., 14.06.2020 року на суму 520,00 грн., 03.07.2020 року на суму 365,40 грн., 16.08.2020 на суму 304 грн., 30.08.2020 року на суму 1549,67 грн., 06.09.2020 на суму 774,39 грн., 07.09.2020 року на суму 316,67 грн., 08.09.2020 року на суму 383,34 грн., 23.09.2020 року на суму 1646,67 грн., 09.10.2020 року на суму 258,90 грн..

Відповідно до мотивувальної частини вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 03.02.2021 року ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України (3 епізода), які мали місце: 22.08.2020 року на суму 1746,67 грн., 26.11.2020 року на суму 259,83 грн., 06.12.2020 року на суму 760,02 грн..

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ) особа підлягає адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник установи виконання покарання в судовому засіданні підтримала клопотання.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав.

Вивчивши матеріали клопотання та надані документи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 13 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.539 КПК України орган або установа виконання покарань має право на звернення до суду із питаннями, які виникають під час виконання вироку, у випадках встановлених законом, зокрема подання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 06.03.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Вирок набрав законної сили.

Вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 08.12.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ст.71 КК України та призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили.

Вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 03.02.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України та призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч.1 ст.51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст.51 КУпАП.

Згідно формулювання обвинувачення за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 06.03.2020 року, визнаного судом доведеним, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке мало місце 16.08.2019 року, на суму 1149 грн.67 коп..

Згідно формулювання обвинувачення за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 08.12.2020 року, визнаного судом доведеним ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України (14 епізодів), які мали місце: 18.03.2020 року на суму 466,67 грн., 04.05.2020 року на суму 1198,47 грн., 06.05.2020 року на суму 1176,22 грн., 13.05.2020 року на суму 1950,00 грн., 21.05.2020 року на суму 1476,73 грн., 14.06.2020 року на суму 520,00 грн., 03.07.2020 року на суму 365,40 грн., 16.08.2020 на суму 304 грн., 30.08.2020 року на суму 1549,67 грн., 06.09.2020 на суму 774,39 грн., 07.09.2020 року на суму 316,67 грн., 08.09.2020 року на суму 383,34 грн., 23.09.2020 року на суму 1646,67 грн., 09.10.2020 року на суму 258,90 грн..

Згідно формулювання обвинувачення за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 03.02.2021 року, визнаного судом доведеним, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України (3 епізода), які мали місце: 22.08.2020 року на суму 1746,67 грн., 18.11.2020 року на суму 700, 02 грн., 26.11.2020 року на суму 259,83 грн., 06.12.2020 року на суму 760,02 грн..

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2019 року дорівнює 2102 гривні, на 01.01.2020 року - 2270 гривень, що перевищує вартість майна, викраденого в результаті вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень: ч.2 ст.185 КК України, за яким він був засудженим вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 06.03.2020 року, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України (14 епізодів) - за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 08.12.2020 року, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України - за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 03.02.2021 року.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, до набрання вказаним Законом чинності.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягають негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, після внесення змін Законом України №3886-IX до законодавства України про адміністративні правопорушення, вищевказані діяння, вчинені ОСОБА_4 перестали бути кримінально караними, тому суд приходить до висновку, що клопотання установи виконання покарання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а засудженого слід звільнити від призначених покарань згідно вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 06.03.2020 року та вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 03.02.2021 року на підставі частини другої статті 74 КК України як особу, що засуджена за діяння, караність якого законом усунута.

Крім того, вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 08.12.2020 року відносно ОСОБА_4 , якого було засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ст.71 Кримінального кодексу України, слід привести у відповідність до вказаного Закону шляхом виключення з вироку суду обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.183 КК України за епізодами, які мали місце з 18.03.2020 року, 04.05.2020 року, 06.05.2020 року, 13.05.2020 року, 21.05.2020 року, 14.06.2020 року, 03.07.2020 року, 16.08.2020 року, 30.08.2020 року, 06.09.20202 року, 07.09.2020 року, 08.09.2020 року, 23.09.2020 року, 09.10.2020 року. Також слід виключити з резолютивної частини вказаного вироку посилання на застосування ст.ст.71, 72 КК України. При цьому ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 08.12.2020 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372, 354, 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 - задовольнити.

ОСОБА_4 , засудженого вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 06.03.2020 року за ч.2 ст.185 КК України - звільнити від призначеного покарання на підставі ст.74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння.

Привести вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 08.12.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ст.71 Кримінального кодексу України, у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, а саме виключити з вироку суду обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.183 КК України за епізодами, які мали місце з 18.03.2020 року, 04.05.2020 року, 06.05.2020 року, 13.05.2020 року, 21.05.2020 року, 14.06.2020 року, 03.07.2020 року, 16.08.2020 року, 30.08.2020 року, 06.09.20202 року, 07.09.2020 року, 08.09.2020 року, 23.09.2020 року, 09.10.2020 року.

Виключити з резолютивної частини вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 08.12.2020 року посилання на застосування ст.ст.71, 72 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 08.12.2020 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 , засудженого вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 03.02.2021 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України - звільнити від призначеного покарання на підставі ст.74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 14.02.2025 року о 15:00 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1