Провадження №1-кп/127/976/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з вищою незакінченою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000804 від 19.05.2024,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 18.05.2024 близько 12:00 год., перебуваючи на території Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, а саме на спортивній базі за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова 56, приймаючи участь у спортивній спартакіаді в рамках змагань під назвою «Спартакіада ВНМУ ім. М.І. Пирогова на Кубок ректора» по футболу в якості голкіпера команди створеної серед студентів стоматологічного факультету, в процесі швидкого руху здійснив підкат ногою позаду, по нижнім кінцівкам ОСОБА_7 , гравця команди створеної серед студентів медичного факультету №2, який у цей час в процесі швидкого руху направлявся у бік незахищених футбольних воріт, в результаті чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 впали на газон.

В подальшому, між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відбувся словесний конфлікт під час якого у ОСОБА_4 діючи умисно перебуваючи перед ОСОБА_7 наніс останньому один удар кулаком в обличчя, чим завдав фізичного болю.

Згідно висновку експерта Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 було виявлено тілесні ушкодження: «Відкрита проникаюча черепно-мозкова травма забій головного мозку легкого ступеня; вдавлений перелом медіальної стінки (очноямкова пластина решітчастої кістки) зі зміщенням та переходом лінії перелому на верхню стінку (очноямкова частина лобової кістки та крило клиноподібної кістки) правої орбіти; пневмоцефалія; гемосинус комірок гратчастого лабіринту справа; забій, підшкірний крововилив правої параорбітальної ділянки»». Вказані ушкодження у ОСОБА_7 належить до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом кісток основи черепа являється небезпечним для життя в момент заподіяння (п. 2.1.3. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.10.1995р.), виникли від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи 18.05.2024.

Також, відповідно до висновку експерта Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи за характер, локалізація і властивості виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 свідчать про виникнення їх від травматичної дії, за механізмом удар, тупого твердого предмета (предметів), до яких належить і зазначений в матеріалах провадження «кулак», з прикладанням травматичної сили в ділянку обличчя справа.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, суду пояснив, що раніше знайомий з потерпілим не був. З приводу подій повідомив, що спільно з потерпілим 18.05.2024 приймав участь у футбольному турнірі та під час футбольного матчу де він грав проти нього, він здійснив підкат в результаті чого потерпілий впав. Після чого, він підійшов до нього пропонував допомогти підвестися, однак потерпілий відмовився та почав обжати нецензурною лайкою, внаслідок чого між ними виник словесний конфлікт та він наніс йому удар. Також зазначив, що про вчинене шкодує, неодноразово вибачався перед потерпілим та відшкодував завдану шкоду, просив суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд зважає на те, що обвинувачений раніше не судимий (т.1 а.с. 119), на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 122, 123), за місцем проживання та місцем навчання характеризується позитивно (т.1 а.с. 124, 128).

Обставинами, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк, визначений в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України.

При цьому враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вину визнав, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, вперше вчинив кримінальне правопорушення, добровільно відшкодував завдану шкоду, наявність пом`якшуючих покарань обставин, позицію потерпілого, який просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та про можливість звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним для досягнення мети покарання і завдань кримінального судочинства, а також буде відповідати інтересам суспільства на даний час.

Початок іспитового строку обвинуваченому рахувати з дати ухвалення вироку.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 27 Конституції України, ст.ст. 50, 63, 65-67, 72, 75, 121 КК України, ст. ст. 100, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з дати ухвалення вироку, тобто з 10.03.2025

Речовий доказ в кримінальному провадженні №0000804, а саме: медичну справу громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка передана на зберігання до камери речових доказів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироку законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: