Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 698/869/22
Номер провадження 1-в/711/35/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву про приведення вироку у відповідності до Закону, в зв`язку з декриміналізацією від засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пальчик, Катеринопільського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, раніше судимого:

07.09.2021 року Ватутінським міським судом, Черкаської області за 185 ч. 3 КК України, до 3 років позбавлення волі;

28.02.2024 року Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.09.2021 року, остаточно до відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі, суд -,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває заява засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідності до Закону, в зв`язку з декриміналізацією. В обґрунтування вказаної заяви засуджений зазначає, що відповідно до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024. Відповідно до ст. 5 КК України ст.537-539 КПК України просить привести його покарання у відповідності до чинного Законодавства.

В судовому засіданні представник ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 при розгляді даної заяви засудженого покладався на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні частково підтримала заяву засудженого про приведення вироку у відповідності до Закону, в зв`язку з декриміналізацією.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.

Заслухавши представника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», засудженого та прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що заява засуженого підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно з ч.2 ст.74 КК України особа засуджена за діяння, карність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст.58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст.5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Так, згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч.1 ст.74 КК України).

Вказана в ч.2 ст.74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України застосовується після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, в тому числі коли особа звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 вересня 2021 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 20 грудня2021 року вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.09.2021 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

Згідно розпорядження вирок набрав законної сили 20 грудня 2021 року.

Вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2024 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.09.2021 року, остаточно призначено ОСОБА_5 до відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 30 березня 2024 року.

По епізоду 13.11.2017 року розмір шкоди становить 1251,58 грн.

По епізоду 17.11.2018 року розмір шкоди становить 384,53 грн.

По епізоду 21.11.2017 року розмір шкоди становить 950,91 грн.

Суд зазначає, що 09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в новій редакції, та передбачає, що дрібним є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із прийняттям даного закону з 09.08.2024 року втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» була викладена в новій редакції, та передбачала, що дрібним є викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 1600 грн.

Відповідно, 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб установленого на 01.01.2017 року становить 800 грн.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 1762 грн.

Відповідно, 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб установленого на 01.01.2018 року становить 881 грн.

З зазначеного вбачається, що з 09.08.2024 року особа підлягає адміністративній відповідальності за крадіжку вчинену особою, якщо вартість викраденого майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на дату вчинення кримінального правопорушення складає 1600 грн.

Викладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.08.2024, справа № 567/507/23, провадження №51-7110км23.

Крім того, дана позиція висвітлена в постанові Об`єднаної палати Касаційного суду Верховного Суду від 07.10.2024 згідно якої: «Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п.5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.»

Згідно з ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння (а саме 1600 грн. та 1762 грн.), законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій статті 185 КК України.

Враховуючи викладене, а також те, що у вчиненому засудженим діянні вартість викраденого майна шляхом крадіжки становила: по епізоду за 13.11.2017 року розмір шкоди становив 1251,58 грн.; по епізоду за 17.11.2018 року розмір шкоди становив 384,53 грн.; по епізоду за 21.11.2017 року розмір шкоди становив 950,91 грн., що на момент вчинення правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то ОСОБА_5 є засудженим за діяння, караність якого законом на теперішній час усунена, внаслідок чого він підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_5 та приведення вироку у відповідність до чинного законодавства і звільнення засудженого від покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, призначеного вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 28.02.2024 року.

В той же час, слід врахувати, що вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 28.02.2024 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 277 КК України, яке є кримінально-караним діянням.

З огляду на вищевикладене, вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 28.02.2024 року за ч. 1 ст. 277 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.09.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття 3 (Три) роки 3 (Три) місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70,72 КК України зарахувати ОСОБА_5 покарання відбуте частково за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.09.2021 року в період з 11 січня 2022 року по 27 лютого 2024 року (включно) у строк відбутого покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Початок строку відбування покарання за даним вироком ОСОБА_5 обчислювати з 28 лютого 2024 року.

В решті заяви ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.5, 74, 185 КК України, ч.2 ст.165 КВК України, ст.ст.369-372, 376, 537-539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, від покарання призначеного 28 лютого 2024 року Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку із усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком від 28 лютого 2024 року Катеринопільського районного суду Черкаської області за ч.1 ст.277 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.09.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття 3 (Три) роки 3 (Три) місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70,72 КК України зарахувати ОСОБА_5 покарання відбуте частково за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.09.2021 року в період з 11 січня 2022 року по 27 лютого 2024 року (включно) у строк відбутого покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Початок строку відбування покарання за даним вироком ОСОБА_5 обчислювати з 28 лютого 2024 року.

В решті заяви ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 10.02.2025 о 12 год. 00 хв.

Головуючий: ОСОБА_1