СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/1514/25

ун. № 759/5249/25

14 березня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000795 внесеного до ЄРДР 05.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва 12.03.2025 року звернувся слідчий Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , з клопотанням, яке погоджено з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000795 внесеного до ЄРДР 05.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0000795 внесеного до ЄРДР 05.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.03.2025 о 18 год. 38 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах воєнного стану, проникли до квартири АДРЕСА_1 , з метою таємного викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак не довели свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки не вчинили усіх дій, які вважали необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у не закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

Протоколом прийняття заяви про злочин від ОСОБА_7 .

Протоколом огляду місця події квартири АДРЕСА_1

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

Протоколом допиту свідка ОСОБА_10

Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 .

Протоколом допиту свідка ОСОБА_11

іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому за погодженням з прокурором звернутися з клопотанням до суду про обрання запобіжного заходу у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_8 попередньо вже було повідомлено про підозру в іншому кримінальному провадженні № 0000866 від 07.03.2025, за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину та за вчинення якого, передбачене покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Тобто тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винним, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування, що в свою чергу буде негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду. Крім того, згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 24.02.2022, на всій території України введений воєнний стан який діє й по сьогодні. Тобто, підозрюваний користуючись ситуацією в країні, має змогу переховуватися від органів досудового розслідування, зокрема, в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України.

Згідно п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України до ОСОБА_12 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

У випадку не застосування саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою - факт перебування підозрюваного на волі вже буде свідчити про те, що після таких злочинних дій можна уникнути відповідальності і далі вести звичайне життя.

На теперішній час відсутні медичні застереження щодо неможливості перебування ОСОБА_12 в умовах ДУ «Київського слідчого ізолятору».

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід на думку слідства здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судове засідання 14.03.2025 року о 17:00 год., учасники судового процесу не з`явились, та прокурором не повідомлено про причини неявки.

Поряд з цим, адвокатом ОСОБА_14 , яка діє в інтересах ОСОБА_12 , електронною поштою повідомлено слідчого суддю про перебування підозрюваного на стаціонарному лікуванні в КНП «КМКЛ ШМД» з 13.03.2025 року по теперішній час.

Дослідивши матеріали клопотання, матеріали провадження, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A). Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Діючим КПК України передбачено, що обґрунтування у клопотанні про застосування запобіжного заходу наявності одного чи кількох ризиків/підстав, що визначає можливість застосувати той чи інший із встановлених КПК запобіжних заходів, покладає обов`язок на прокурора довести неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.

Тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно до ч. 6 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Тобто, відповідно до вимог вищевказаної норми закону, слідчий суддя може розглянути клопотання за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неможливим, у зв`язку із неявкою підозрюваного та прокурора, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ( ОСОБА_15 ) від 10.03.2025 року у справі №759/5001/25, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задоволено. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Однак, у поданому клопотанні 12.03.2025 року органом досудового розслідування жодним чином не обґрунтовано мету обрання нового запобіжного заходу по відношенню до підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000795 внесеного до ЄРДР 05.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 14.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1