Справа №705/5623/19
1-кп/705/183/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Умань Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 06.12.2002 Уманським міським судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 08.09.2003 Уманським міським судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 13.11.2007 Уманським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 16.05.2011 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.ст.69, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 28.07.2014 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 21 червня 2019 року близько 12 години 00 хвилин в с. Пугачівка Уманського району Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, правомірно, з дозволу власника, перебуваючи на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , вказаного населеного пункту за місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вільного доступу, таємно повторно, з подвір`я домоволодіння викрав електропилку марки «Фореста» FS2640S, яка належить останньому на праві приватної власності та ринкова вартість якої станом на 21.06.2019, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 10/1056 від 21.10.2019 року, становить 1423 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

У підготовчій частині судового засідання головуючим поставлено на обговорення питання щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що є достатньо підстав для закриття кримінального провадження, оскільки діями обвинуваченого ОСОБА_4 завдано шкоду, розмір якої не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян станом на час його вчинення, тому він відносяться до категорії дрібної крадіжки, за що відповідальність передбачена за ст. 51 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження, у зв`язку зі змінами у законодавстві.

Вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року (Закон №3886-ІХ), яким викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, якою визначено, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням зазначеного, викрадення чужого майна (крадіжка) вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 1853 грн.

З урахуванням наведеного, сума соціальної пільги у 2019 році становить 926,50 грн., тобто для кваліфікації кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум у 2019 році становить 926,50 грн., відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2019 році становить 1853 гривні.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, що мала місце 21.06.2019 відносно потерпілого ОСОБА_5 у розмірі 1423,00 грн., тобто на момент вчинення даного кримінального правопорушення вартість майна не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Згідно ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи наведене, Закон №3886-ІХ від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», із врахуванням положень ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України, має зворотну дію в часі, і як наслідок, поширюється на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Також судом ураховується усталена практика Європейського суду з прав людини щодо поняття «якість закону» - національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб. Відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст.7 «Ніякого покарання без закону» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого.

Для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, КПК України передбачає наявність згоди обвинуваченого на це і наявність підстави для такого закриття кримінального провадження.

У зв`язку із зазначеним та враховуючи вимоги ст. 5 КК України, ст.58 Конституції України та усталеної практики Європейського суду з прав людини закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, і суди мають застосовувати той закон, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого.

Враховуючи, що на даний час втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, то суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками ч. 2 ст. 185 КК України.

Відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді 25.11.2019 обирався запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строк дії якого закінчився 01.01.2020. Інший запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати у розмірі 628 гривень 04 копійки, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 10/1056.

Частиною 1 статті 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Вирішуючи питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного суду від 01.03.2021 у справі № 266/3090/18, згідно якої з огляду на положення ч. 1 ст. 122 КПК України процесуальні витрати сторони обвинувачення на проведення експертиз у певному кримінальному провадженні здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України без окремого судового рішення, а їх покладення на обвинуваченого здійснюється лише у разі ухвалення обвинувального вироку за умови належного документального підтвердження.

Оскільки в даному випадку судом вирішується питання про закриття кримінального провадження в зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, то суд вважає, що понесені стороною обвинувачення у кримінальному провадженні витрати на залучення експертів, а саме на проведення: судової товарознавчої експертизи № 10/1056 в розмірі 628,04 грн. слід віднести на рахунок держави.

Цивільний у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п.4-1 ч.1 ст.284, ст.ст.370-372, 395, 479-2 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України закрити в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, в розмірі 628,04 грн. віднести на рахунок держави.

Речовий доказ: електропилка марки «ФОРЕСТА» - повернути ОСОБА_5 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду або через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1