У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження №0000309 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. В. Паладь Виноградівського району Закарпатської області, одруженої, офіційно непрацюючої, яка має на утриманні 6-ть малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 190 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

перекладача - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

13.08.2024 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000309 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 190 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.08.2024 року призначено підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженні, а ухвалою суду від 11.12.2024 вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Згідно обвинувального акту, 25.03.2008 точний час органом досудового розслідування не встановлено, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги» встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дитину та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 25.03.2008, «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та; соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених Службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 25.03.2008.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей в період з 01.03.2008 по 30.09.2008, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 481,20 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 01.02.2016 року точніш час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, усупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 01.02.2016 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про; факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 01.02.2016.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну; допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.01.2016 по 30.06.2016, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 2 580,02 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 05.07.2016 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 05.07.2016 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 05.07.2016.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.07.2016 по 31.12.2016, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 4 178,00 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 25.01.2017 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за: адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і, не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію , та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 25.01.2017 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 25.01.2017.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.01.2017 по 30.06.2017, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 2 411,86 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 28.02.2017 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 28.02.2017 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 28.02.2017.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.02.2017 по 31.07.2017, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 3 633,36 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 01.08.2017 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та, приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при церевірці її соціальними працівниками, до заяви від 01.08.2017 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 01.08.2017.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.08.2017 по 31.01.2018, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отриманні коштів на загальну суму 1 070,56 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 29.01.2018 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при Перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 29.01.2018 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 29.01.2018.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.01.2018 по 30.06.2018, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 2 388,88 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 23.07.2018 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, усупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому щлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 23.07.2018 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про; факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 23.07.2018.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.07.2018 по 31.12.2018, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 728,92 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 10.04.2019 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою і від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала і таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 10.04.2019 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 10.04.2019.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.04.2019 по 30.09.2019, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 1 122,10 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 14.01.2020 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, усупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 14.01.2020 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 14.01.2020.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.01.2020 по 30.06.2020, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 3 006,84 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 27.08.2020 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і| не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям це має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 27.08.2020 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 27.08.2020.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 16.09.2020 по 31.12.2020, чим завдала збитків державі в особі УСЗН 10 Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 1 875, 20 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 27.08.2020 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особову від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 27.08.2020 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 27.08.2020.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.07.2020 по 15.09.2020, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 1 500,16 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 21.01.2021 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, усупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і: не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, пробиваючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне Господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 21.01.2021 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 21.01.2021.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.01.2021 по 30.03.2021, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 1 706,84 гривень

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 21.01.2021 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за: адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особову від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 21.08.2021 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 21.01.2021р.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.04.2021 по 30.06.2021, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 1 706, 84 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 11.08.2021 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за: адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особову від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 11.08.2021 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 11.08.2021 року.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.08.2021 по 01.10.2021, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 2 062,57 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 11.08.2021 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за: адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особову від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 11.08.2021 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 11.08.2021 року.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.10.2021 по 01.11.2021, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 1 080,57 гривень

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 11.08.2021 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за: адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на, дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особову від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 11.08.2021 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 11.08.2021 року.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.11.2021 по 01.12.2021, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 2 040,57 гривень

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 11.08.2021 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за: адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особову від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 11.08.2021 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 11.08.2021 року.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.12.2021 по 31.01.2022, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 2 002,57 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

20.01.2025 року захисником обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_6 в судовому засіданні подано клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та у зв`язку із закінченням встановлених ч.1 ст.49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В клопотанні серед іншого зазначає, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» яким підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за шахрайство, а розмір завданої шкоди обвинуваченою ОСОБА_3 по епізодах: 01.03.08 р. по 30.09.08 р.; 01.01.16 р. по 30.06.16 р.; 01.01.17р. по 30.06.17 р.; 01.08.17 р. по 31.01.18 р.; 01.01.18р. по 30.06.18р.; 01.07.18р. по 31.12.18 р.; 01.04.19р. по 30.09.19р.; 01.01.20р. по 30.06.20 р.; 16.09.20р. по 31.12.20 р.; 01.07.20 по 15.09.20р.; 01.01.21р. по 30.03.21р.; 01.04.21р. по 30.06.21р.; 01.08.21р. по 01.10.21р.; 01.10.21р. по 01.11.21 р.; 01.11.21р. по 01.12.21 р.; 01.12.21р. 31.01.22 р. є меншою встановленої вказаним законом межі, то вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження по зазначених епізодах за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Крім того зазначено, що по епізодах з 01.07.2016 по 31.12.2016, та з 01.02.2017 по 31.07.2017 за ч.2 ст. 190 КК України, на момент розгляду кримінального провадження судом, передбачений законом строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за зазначеними вище епізодами минув. За наведеного просить звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вказаними епізодами за ч. 2 ст. 190 КК України та закрити в цій частині кримінальне провадження відносно неї на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 подане її захисником клопотання підтримала в повному обсязі. Вказала, що суть обвинувачення їй зрозуміла, просила закрити кримінальне провадження відносно неї, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння по вказаних у клопотанні епізодах. Також, просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України по інших епізодах. Зазначила, що підстави звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження їй роз`яснені та зрозумілі. Не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо неї, розуміє що таке закриття з нереабілітуючих підстав.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої підтримала подане клопотання з підстав викладених у ньому та попросила його задовольнити.

Прокурор не заперечив проти задоволення поданого захисником клопотання, вказав, що наявні підстави для його задоволення та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та у зв`язку із закінченням встановлених ч.1 ст.49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання 20.01.2025 повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. За наведеного, враховуючи положення ст.325 КПК України, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає за можливе провести дане судове засідання щодо розгляду поданого захисником клопотання без участі представника потерпілого.

Суд, розглянувши клопотання захисника, заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши обвинуваченій наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

Щодо закриття провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 248 КПК України.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів про декриміналізацію крадіжок».

Так, згідно з ч.1 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 Розділу ХХ Податкового Кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17,00 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV ПКУ передбачено, що така пільга становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня звітного податкового року. Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 2008 рік становить 633,00 грн., на 2016 рік - 1378,00 грн., на 2017 рік -1600,00 грн., на 2018 рік - 1762,00 грн., на 2019 рік - 1921,00 грн., на 2020 рік - 2102,00 грн., на 2021 рік - 2270,00 грн.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 зазначено, що із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом N 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподаткованих мінімумів. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 неоподаткованим мінімумам, здійснюється виходячи з розміру неоподаткованого мінімуму, що діяв на час вчинення відповідного діяння. Зміни, внесені Законом України № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

Як слідує з обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) по епізоду з 01.03.2008 р. по 30.09.2008 р. на суму 481,20 грн., та за ч.2 ст. 190 КК України, у заволодінні чужим, майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно по епізодах: з з 01.08.2017р. по 31.01.2018 р. на суму 1 070,56 грн.; з 01.07.2018р. по 31.12.2018 р. на суму 728,92 грн.; з 01.04.2019р. по 30.09.2019р. на суму 1 122,10 грн.; з 16.09.2020р. по 31.12.2020р. на суму 1 875, 20 грн.; з 01.07.2020 по 15.09.2020р. на суму 1 500,16 грн.; з 01.01.2021р. по 30.03.2021р. на суму 1 706,84 грн.; з 01.04.2021р. по 30.06.2021р. на суму 1 706, 84 грн.; з 01.08.2021р. по 01.10.2021р. на суму 2 062,57 грн.; з 01.10.2021р. по 01.11.2021р. на суму 1 080,57 грн.; з 01.11.2021р. по 01.12.2021р. на суму 2 040,57 грн.; з 01.12.2021р. 31.01.2022 р. на суму 2 002,57 грн. Відтак, розмір шкоди завданої обвинуваченою ОСОБА_3 за вказаними епізодами є меншим двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановлених законом на 1 січня звітного податкового року (у якому вчинені ці кримінальні правопорушення), тому вказані дії обвинуваченої не тягнуть за собою кримінальну відповідальність і можуть бути лише підставою для адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

У відповідності до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Згідно абзацу 4 частини 7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченої ОСОБА_3 , яка надала згоду на закриття кримінального провадження щодо неї з підстав, передбачених п.4-1 ч.1ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо останньої за ч. ч.1, 2 ст.190 КК України по епізодах: з 01.03.2008 р. по 30.09.2008 р.; з 01.08.2017р. по 31.01.2018 р.; з 01.07.2018р. по 31.12.2018 р.; з 01.04.2019р. по 30.09.2019р.; з 16.09.2020р. по 31.12.2020р.; з 01.07.2020 по 15.09.2020р.; з 01.01.2021р. по 30.03.2021р.; з 01.04.2021р. по 30.06.2021р.; з 01.08.2021р. по 01.10.2021р.; з 01.10.2021р. по 01.11.2021р.; з 01.11.2021р. по 01.12.2021р.; з 01.12.2021р. 31.01.2022 р., підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Щодо звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України.

З обвинувального акту слідує, що по епізодах: з 01.01.2016 р. по 30.06.2016р., з 01.07.2016р. по 31.12.2016р., з 01.01.2017р. по 30.06.2017 р., з 01.02.2017 по 31.07.2017р., з 01.01.2018р. по 30.06.2018р. та з 01.01.2020р. по 30.06.2020р. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190 КК України.

Санкція частини другої статті 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Згідно ч. 4 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно із вимогами положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Застосування норм статті 49 КК України для суду є обов`язковим. Це означає, що зазначені положення кримінального закону про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності носять імперативний характер та у разі надання згоди обвинуваченого є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, навіть якщо проти такого звільнення будуть заперечувати інші учасники судового розгляду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною третьою статті 285 КПК, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно частини третьої статті 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Як роз`яснено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 р. № 12 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Вирішуючи питання про те, з якого часу потрібно визначати початковий момент перебігу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності слід зазначити, що триваючий злочин вважається закінченим з моменту початково дії або бездіяльності суб`єкта злочину, а злочинний стан особи у цьому випадку припиняється з моменту, коли сама зобов`язана особа його припинила з власної волі або з причин, які не залежать від її волі. Встановлення часу вчинення злочину пов`язується саме з моментом його юридичного завершення, тобто з моменту, коли відповідний склад злочину визнається закінченим.

Таким чином, часом вчинення триваючого злочину є момент початку вчинення протиправного діяння, що відповідає положенням ч. 4 ст. 3 КК України.

Відповідно, початок перебігу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України) слід рахувати з моменту юридичного закінчення складу злочину, а не з моменту припинення особою злочинного стану.

Так, відповідно до пред`явленого обвинувачення, днем вчинення інкримінованих ОСОБА_3 діянь, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України по епізоду незаконного отримання соціальної допомоги одинокій матері на дітей, в період з 01.01.2016 р. по 30.06.2016 є дата подачі нею заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», а саме 01.02.2016; по епізоду в період з 01.07.2016 по 31.12.2016 є дата подачі нею заяви - 05.07.2016 року, по епізоду в період з 01.01.2017 по 30.06.2017 є дата подачі нею заяви - 25.01.2017, по епізоду в період з 01.02.2017 по 31.07.2017 є дата подачі нею заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», а саме 28.02.2017 року, по епізоду в період з 01.01.2018р. по 30.06.2018р. є дата подачі нею заяви - 29.01.2018 року, по епізоду в період з 01.01.2020р. по 30.06.2020 р. є дата подачі нею заяви - 14.01.2020, тобто на час розгляду клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження минуло більше п`яти років.

На час розгляду клопотання судом не встановлено та сторонами провадження не надано інформації про ухилення обвинуваченої від досудового слідства або суду, вчинення нею нових злочинів середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, безумовної можливості продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, і остання не заперечувала проти закриття провадження з відповідних підстав.

Приймаючи до уваги, що інкриміновані ОСОБА_3 діяння за вказаними вище епізодами відносяться до категорії нетяжких злочинів за класифікацією ст. 12 КК України, враховуючи, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за скоєння вказаних кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 190 КК України становить 5 років, відтак за епізодами з 01.01.2016 р. по 30.06.2016р., 01.07.2016 р. по 31.12.2016р., з 01.01.2017р. по 30.06.2017 р., з 01.02.2017р. по 31.07.2017р., з 01.01.2018р. по 30.06.2018р. та з 01.01.2020р. по 30.06.2020р., закінчилися строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Обвинуваченій роз`яснено, що її звільнення від кримінальної відповідальності за вказаними епізодами, на підставі положень ст. 49 КК України є звільненням від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою, та остання погодилася на таке звільненні, а тому обвинувачена ОСОБА_3 підлягає звільненню за вказаними епізодами від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження в цій частині підлягає закриттю.

Крім того, суд бере до уваги, що згідно з вимогами ст. 49 КК України та ч. 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є не правом, а обов`язком суду, у разі, коли обвинувачений проти цього не заперечує.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 44, п.3 ч.1 ст.49 КК України, ст. 128, ч.4 ст.174, п.1 ч.2 ст.284, ст.285 , ст.314, ст. 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000309 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1, 2 ст. 190 КК України по епізодах: з 01.03.2008 р. по 30.09.2008 р.; з 01.08.2017 р. по 31.01.2018 р.; з 01.07.2018р. по 31.12.2018 р.; з 01.04.2019р. по 30.09.2019р.; з 16.09.2020р. по 31.12.2020 р.; з 01.07.2020 по 15.09.2020р.; з 01.01.2021р. по 30.03.2021р.; з 01.04.2021р. по 30.06.2021р.; з 01.08.2021р. по 01.10.2021р.; з 01.10.2021р. по 01.11.2021 р.; з 01.11.2021р. по 01.12.2021 р.; з 01.12.2021р. по 31.01.2022 р., - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч.1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0000309 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України, по епізодах з 01.01.2016 р. по 30.06.2016р., з 01.07.2016 р. по 31.12.2016р., з 01.01.2017р. по 30.06.2017 р., з 01.02.2017р. по 31.07.2017р., з 01.01.2018р. по 30.06.2018р. та з 01.01.2020р. по 30.06.2020р. - закрити на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Копію ухвали та обвинувального акту направити начальнику Відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП, у зв`язку із закриттям кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1