Провадження № 11-кп/811/75/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебника Дрогобицького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

29.12.2004 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 18.05.2010 ухвалою Апеляційного суду Львівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, якою змінено вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.03.2010, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 19.08.2014 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 31.08.2021 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту, 23.10.2024 ухвалою Львівського апеляційного суду за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, якою змінено вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.08.2024, до 1 року пробаційного нагляду та 850 грн штрафу, який виконувати самостійно, 05.09.2024 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 17 000 грн штрафу, 16.10.2024 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч. 2 ст. 263, ч. 1, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71, п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на 1 (один) рік 1 (місяць).

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_7 покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024 у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі, що відповідно до підпункту „б" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 1 (одному) року 15 (п`ятнадцяти) дням позбавлення волі, та повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області від 05.09.2024 у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять) гривень, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі та штраф в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання ОСОБА_7 , призначене вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2024, у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, ухвалено виконувати самостійно.

Вирішено питання речових доказів, судових витрат, арештованого майна.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2024 за ч.1 ст.309 КК України до покарання виді штрафу в розмірі 17 000 гривень та вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024 за ч. 2 ст. 263, ч. 1, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71, п. 5 ч. 1 ст.72 КК України до остаточної міри покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі, повторно протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України вчинив новий умисний злочин, а саме незаконно придбав і зберігав наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , діючи в порушення Закону України „Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995, із наступними змінами та доповненнями, згідно якого заборонено незаконний обіг наркотичних засобів та психотропних речовин, не маючи на це спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту, 07.11.2024 приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи на території закинутого приміщення ДП „Кераміка" ТОВ „Металімпекс", розташованого на вул. Війтівська Гора, 210 у м. Дрогобичі Львівської області, у траві знайшов прозорий поліетиленовий пакет із вмістом всередині подрібненої речовини зеленого кольору - канабіс.

При цьому, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вказана подрібнена речовина зеленого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс та діючи умисно, вирішив її незаконно придбати, шляхом привласнення знахідки і в подальшому, зберігати для власного вживання без мети збуту. Для цього, ОСОБА_7 помістив вищевказаний прозорий поліетиленовий пакет із вмістом всередині подрібненої речовини зеленого кольору у праву кишеню своїх штанів для подальшого особистого вживання, без мети збуту.

В подальшому, 07.11.2024 приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу житлового № 189 на вул. Війтівська Гора у м. Дрогобичі Львівської області, був зупинений працівниками Національної поліції, в ході спілкування з якими повідомив, що зберігає при собі вищевказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено. В подальшому слідчо-оперативною групою Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області проведено огляд місця події, за результатами якого у ОСОБА_7 вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 7,718 грамів, який останній, діючи умисно, незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

На вказаний вирок прокурор Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2024 р. щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 309 КК України змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2024:

- посилання про повне приєднання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області від 05.09.2024 у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) гривень;

- посилання про остаточне призначення ОСОБА_7 покарання зі штрафом в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) гривень, призначеним вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2024;

- посилання на ч. 3 ст. 72 КК України про те, що покарання, призначене ОСОБА_7 , вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2024, у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, виконувати самостійно;

- посилання на те, що невідбута ОСОБА_7 частина покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024 у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі, відповідно до підпункту „б" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 1 (одному) року 15 (п`ятнадцяти) дням позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 1 (один) рік 1 (місяць).

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_9 покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024 у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі, що відповідно до підпункту „б" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 6 (шести) місяцям 15 (п`ятнадцяти) дням позбавлення волі та вважати остаточно призначеним ОСОБА_9 покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що Суд першої інстанції, застосувавши при призначенні ОСОБА_7 покарання положення ст. 71 КК України щодо покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024 та покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2024 не врахував, що вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024 на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України уже враховано покарання (за сукупністю кримінальних правопорушень, поглинуто менш суворе покарання більш суворим), призначене за вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 05.09.2024, а тому його повторне приєднання на підставі ст. 71 КК України при призначенні покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від

17.12.2024 не допускається, оскільки це призведе до порушення передбаченої ст. 19 КПК України заборони двічі піддавати обвинуваченого покаранню за кримінальне правопорушення, за яким він був засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили.

Відтак, покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2024 на підставі ч.1, ч.4 ст. 70 КК України стало частиною покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 16.10.2024. На момент ухвалення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області вироку від 17.12.2024, покарання за вироком від 05.09.2024 уже самостійно не існувало, а таке було частиною іншого вироку. Неодноразове врахування судом на підставі ст. 71 КК України покарання за тим вироком, яке уже було враховано іншим вироком при призначенні покарань, вплинуло на правильність призначеного обвинуваченому покарання.

З огляду на викладене, ОСОБА_7 , який вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, слід було призначити остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 та п.п. б п.1 ч.1 ст. 72 КК України з урахуванням вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024, чого судом першої інстанції не було зроблено, внаслідок чого допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосовано закон, який не підлягає застосуванню.

Окрім цього, всупереч п.п. б п.1 ч.1 ст. 72 КК України, суддя безпідставно зазначив, що покаранню за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024 у виді 1 року 1 місяця обмеження волі відповідає 1 року 15 дням позбавлення волі. Так, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків під час переведення з менш суворого виду покарання в більш суворий 1 дню позбавлення волі відповідає 2 дням обмеження волі, відтак в даному випадку покаранню у виді 1 року 1 місяця обмеження волі відповідає 6 місяцям 15 дням позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відтак колегія суддів ухвалила проводити розгляд справи у його відсутності, оскільки доводи, зазначені в апеляції не погіршують становище обвинуваченого.

Заслухавши доповідь головуючого, виступ прокурора на підтримку апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_10 не дотримано в повному обсязі.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглядалось судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_7 визнав винуватість, відтак суд першої інстанції обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації його дій є вірним та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується і не може бути оскаржено.

Щодо призначеного судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як встановлено апеляційним судом, суд першої інстанції, застосувавши при призначенні ОСОБА_7 покарання положення ст. 71 КК України щодо покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024 та покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2024 не врахував, що вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024 на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України вже враховано покарання (за сукупністю кримінальних правопорушень, поглинуто менш суворе покарання більш суворим), призначене за вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 05.09.2024, а тому його повторне приєднання на підставі ст. 71 КК України при призначенні покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2024 не допускається, оскільки це призведе до порушення передбаченої ст. 19 КПК України заборони двічі піддавати обвинуваченого покаранню за кримінальне правопорушення, за яким він був засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора, що зазначені порушення при призначенні покарання (коли різними вироками двічі враховане одне і те ж покарання) не можливо буде усунути в порядку виконання вироку, оскільки відповідно до ст. 537 КПК України та п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків» від 21.12.1990 №11, не підлягають розгляду в порядку виконання вироку питання, які звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання.

Відтак, покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2024 на підставі ч.І, ч.4 ст. 70 КК України стало частиною покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 16.10.2024 р., на момент ухвалення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області вироку від 17.12.2024, покарання за вироком від 05.09.2024 р., уже самостійно не існувало, а таке було частиною іншого вироку. Неодноразове врахування судом на підставі ст. 71 КК України покарання за тим вироком, яке уже було враховано іншим вироком при призначенні покарань, вплинуло на правильність призначеного обвинуваченому покарання.

У відповідності вимог п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

З огляду на викладене, ОСОБА_7 , який вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, слід було призначити остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 та п.п. б п.1 ч.1 ст. 72 КК України з урахуванням вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024, чого судом першої інстанції не було зроблено, внаслідок чого допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосовано закон, який не підлягає застосуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 підлягає до задоволення, а оскаржений вирок - скасуванню в частині призначеного покарання. Слід виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2024 посилання на:

- повне приєднання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області від 05.09.2024 у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) гривень;

- остаточне призначення ОСОБА_7 покарання зі штрафом в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) гривень, призначеним вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2024;

- на ч. 3 ст. 72 КК України про те, що покарання, призначене ОСОБА_7 , вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2024, у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, виконувати самостійно;

- те, що невідбута ОСОБА_7 частина покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024 у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі, відповідно до підпункту „б" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 1 (одному) року 15 (п`ятнадцяти) дням позбавлення волі.

та слід вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 (один) рік 1 (місяць).

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_7 слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024 у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі, що відповідно до підпункту „б" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 6 (шести) місяцям 15 (п`ятнадцяти) дням позбавлення волі та вважати остаточно засудженим до покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі. У решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2024 р. щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 309 КК України змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2024:

- посилання про повне приєднання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області від 05.09.2024 у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) гривень;

- посилання про остаточне призначення ОСОБА_7 покарання зі штрафом в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) гривень, призначеним вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2024;

- посилання на ч. 3 ст. 72 КК України про те, що покарання, призначене ОСОБА_7 , вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2024, у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, виконувати самостійно;

- посилання на те, що невідбута ОСОБА_7 частина покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024 у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі, відповідно до підпункту „б" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 1 (одному) року 15 (п`ятнадцяти) дням позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 (один) рік 1 (місяць).

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_9 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2024 у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі, що відповідно до підпункту „б" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 6 (шести) місяцям 15 (п`ятнадцяти) дням позбавлення волі та вважати остаточно засудженим до покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

У решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на рішення суду може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4