КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 із змінами на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 13.10.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла, що належить ОСОБА_6 на праві власності,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_6 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин розробив план збуту особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, зокрема 4-ММC та PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин, ОСОБА_6 вирішив залучити до своєї протиправної діяльності неповнолітню особу (матеріали відносно якої знаходяться в окремому провадженні). Так, в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці ОСОБА_6 , в ході спілкування з неповнолітньою особою, запропонував останній здійснювати «закладки», тобто схованки з особливо небезпечними психотропними речовинами, з метою їх подальшого збуту наркозалежним споживачам.

Відповідно до запропонованого ОСОБА_6 розподілу обов`язків, останній мав отримувати від гуртових постачальників невеликі партії особливо небезпечних психотропних речовин, тримати зв`язок з «куратором» протиправної діяльності, а також здійснювати перерахунок коштів за психотропні речовини та отримувати кошти за здійснені схованки з психотропними речовинами. В свою чергу неповнолітня особа мала безпосередньо здійснювати схованки з психотропними речовинами та фіксувати їх місцезнаходження за допомогою фотокамери власного мобільного телефону, з метою сповіщення «куратора» та подальшого збуту психотропних речовин наркозалежним споживачам.

За вказану протиправну діяльність ОСОБА_6 запропонував неповнолітній особі розподіляти отримані грошові кошти між собою. Так, отримуючи 120 гривень за здійснення однієї схованки з особливо небезпечною психотропною речовиною, ОСОБА_6 пообіцяв передавати неповнолітній особі частину в розмірі 50 гривень, а решту коштів мав залишати собі, на що остання погодилася.

В подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці ОСОБА_6 , використовуючи додаток «Telegram», встановлений на належному йому мобільному телефоні, домовився з невстановленою особою щодо незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - 4-ММС та PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он) з метою подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин, ОСОБА_6 у невстановлений день, час та місці, у невстановлений спосіб, отримав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС та PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), тим самим незаконно придбав та розпочав зберігати особливо небезпечну психотропну речовину з метою подальшого збуту.

В подальшому, 04.01.2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4 ММС та PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), спільно з неповнолітньою, прибув за адресою: АДРЕСА_2, з метою здійснення схованок з особливо небезпечною психотропною речовиною.

Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_6 передав неповнолітній особі згортки з ізоляційної стрічки, всередині яких знаходились полімерні пакети із пазовим замком з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС, а неповнолітня особа в свою чергу за координатами НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10 здійснила 8 «закладок», тобто схованок з вказаною речовиною.

Надалі, 05.01.2023 року, в період часу з 08 год. 04 хв. по 17 год. 20 хв., слідчим Дарницького УП ГУНП в м. Києві за адресою: АДРЕСА_2, а саме за координатами НОМЕР_3; НОМЕР_4; НОМЕР_5; НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, було виявлено та в подальшому вилучено «закладки» (схованки з речовинами) - 8 згортків з ізоляційної стрічки, всередині яких знаходилася полімерні пакети із пазовим замком з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС, загальною масою 4,135 г, що є великими розмірами, яку ОСОБА_6 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009 року, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.

Крім того, 04.01.2023 року о 17 год. 11 хв. за адресою: АДРЕСА_2, працівниками поліції було затримано ОСОБА_6 , у якого в подальшому, в ході особистого обшуку, було виявлено та вилучено згорток ізоляційної стрічки, всередині якого знаходився полімерний пакет із пазовим замком з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,236 г, яку ОСОБА_6 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, змінивши правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.2 ст.307 КК України на відповідну частину ст.309 КК України. В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що стороною обвинувачення не доведено його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Вказує, що матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б свідчили про наявність умислу на збут наркотичних засобів. Стверджує, що вилучений наркотичний засіб він зберігав виключно для власного вживання. Вважає, що суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_8 , які є послідовними та відповідають обставинам справи.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КК України. В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник зазначає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не доведена та не ґрунтується на досліджених в ході судового розгляду доказах.

У змінах до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження в частині епізоду передачі неповнолітній особі пакетів з психотропною речовиною, з метою здійснення схованок з вказаною речовиною, закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України. В частині епізоду виявлення та вилучення в ході особистого обшуку ОСОБА_6 згортку ізоляційної стрічки, всередині якого знаходився пакет з психотропною речовиною - кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання в межах санкції даної статті. Стверджує, що під час судового розгляду не було встановлено достовірних та достатніх доказів про те, що ОСОБА_6 причетний до збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах із залученням до вчинення злочину неповнолітньої.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

ОСОБА_6 своєї вини у висунутому обвинуваченні не визнав та показав суду, що у вересні 2021 року під час реабілітації познайомився із ОСОБА_8 . В подальшому узнав, що ОСОБА_8 вживає психотропні речовин. Також ОСОБА_8 розповіла йому, що здійснює «закладки» заборонених речовин. 4 січня 2023 року він зустрівся з ОСОБА_8 біля ТЦ «Піраміда» і попросив у неї дозу психотропної речовини. ОСОБА_8 виконала його прохання і поки він вживав психотропну речовину, вона відійшла щоб зробити закладки. Коли вона повернулась він попросив у неї ще одну порцію, після чого вони пішли до місця закладки, де він взяв ще одну дозу, після чого їх затримали працівники поліції. Визнає свою вину лише у тому, що зберігав при собі пакетик психотропної речовини, який з дозволу ОСОБА_8 взяв у закладці для особистого вживання.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що його вина доводиться показаннями свідка ОСОБА_12 , законного представника потерпілої ОСОБА_13 ;рапортами інспектора СЮП ВП Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 від 04.01.2023, 05.01.2023; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; протоколами затримання особи від 04.01.2023; протоколом огляду від 05.01.2023; протоколами огляду місця події від 05.01.2023; висновком судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-23/742-НЗПРАП від 05.01.2023; висновком судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-23/741-НЗПРАП від 05.01.2023; висновком судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-23/1303-НЗПРАП від 24.01.2023; протоколом проведення слідчого експерименту від 06.01.2023.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що працює на посаді старшого інспектора ювенальної превенції Дарницького управління поліції. 04.01.2023 року приблизно о 16 год. 00 хв. разом з дільничними Дарницького УП здійснювала патрулювання Дарницького району у м. Києві. Приблизно на початку шостої години вони побачили, як з пустиря по вул. С. Крушельницької, спілкуючись між собою, виходять двоє осіб, обвинувачений і дівчина на вигляд 13-14 років. В ході спілкування ОСОБА_6 дуже метушився, озирався. Дівчина , ОСОБА_8 , була перелякана та повідомила, що вони вдвох розкладали закладки, вона фотографувала місця на власний мобільний телефон. Дівчина повідомила, що ОСОБА_6 вказував місце де робити закладку, вона діставала психотропну речовину з сумки, клала її у визначене місце та фотографувала це на мобільний телефон. ОСОБА_6 запевнив її, що за дане правопорушення вона не нестиме відповідальності, оскільки є малолітньою. Вона викликала слідчо-оперативну групу, законного представника малолітньої, психолога та захисника, та як працівник ювенальної превенції була присутня під час проведення слідчих і процесуальних дій з малолітньою ОСОБА_8 . Коли приїхала законний представник - мати, малолітня показала телефон, в якому були фотографії з координатами закладок. Коли приїхала слідчо-оперативна група і захисник, ОСОБА_8 розповіла, що обвинувачений після реабілітації не міг знайти роботу і тому це була його ініціатива заробити грошові кошти збутом наркотиків, перший раз це було у Святошинському районі м. Києва, і вже вдруге у Дарницькому районі.

Так, відповідно до рапорту інспектора СЮП ВП Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 від 04.01.2023 року встановлено, що в ході відпрацювання Дарницького району м. Києва, нею спільно з ДОП ВП Дарницького УП ГУНП у м. Києві по АДРЕСА_2, 04.01.2023 о 17 год. 11 хв., помічено двох осіб.Як з`ясувалось в подальшому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході поверхневої перевірки ОСОБА_6 , в кишені штанів було виявлено згорток з речовиною, схожою на наркотичну, ОСОБА_8 продемонструвала телефон з фотографіями місць схованок. На місце події викликано СОГ (т. 1 а.с. 84).

Відповідно до рапортів інспектора СЮП ВП Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 05.01.2023 року в період часу з 08 год. 04 хв. по 17 год. 20 хв., слідчим за координатами НОМЕР_3, НОМЕР_8, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_9, НОМЕР_10 виявлено та вилучено «закладки» (схованки з речовиною) 8 згортків з ізоляційної стрічки, всередині яких знаходилися полімерні пакети із пазовим замком з кристалоподібною речовиною білого кольору (т. 1 а.с. 169, 204, 209, 214, 219, 224, 229, 234).

Як вбачається з даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підставі вказаних рапортів були внесені відповідні відомості про вчинені кримінальні правопорушення (т. 1 а.с. 73-78).

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.01.2023 року на підставі ч. 1 ст. 208 КПК України, з відеозаписом, 04.01.2023 року о 17 год. 11 хв. у АДРЕСА_2 було затримано ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час обшуку якого виявлено та вилучено, зокрема, полімерний пакет з речовиною білого кольору (т. 1 а.с. 85-88, 91).

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.01.2023 року на підставі ч. 1 ст. 208 КПК України, з відеозаписом, 04.01.2023 року о 17 год. 11 хв. у АДРЕСА_2 було затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час обшуку якої виявлено та вилучено мобільний телефон «Айфон» (т. 1 а.с. 97-98, 101).

Відповідно до протоколу огляду від 05.01.2023 року, слідчим за згодою законного представника неповнолітньої ОСОБА_8 - ОСОБА_13 , проведено огляд мобільного телефону «Iphone 12 mini», з абонентським номером НОМЕР_1 IMEI: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та був вилучений при проведенні обшуку останньої в ході затримання, на якому виявлено листування щодо асортименту наркотичних засобів та психотропних речовин, а також реквізитів на перерахування коштів, фотографії місцерозташувань закладок та дані щодо оплати покупок (т. 1 а.с. 107-122).

Як вбачається з протоколів огляду місця події від 05.01.2023 року,у зв`язку з проведеним раніше оглядом мобільного телефону, який належить та був вилучений у затриманої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в галереї у якої було виявлено фотозображення із вказаними координатами - з місцями схованок так званих закладок психотропної речовини, на відкритій ділянці місцевості неподалік будинку АДРЕСА_2, за координатами НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, було виявлено та в подальшому вилучено всього 8 згортків ізоляційної стрічки жовто-зеленого кольору, в середині яких наявний полімерний пакет з пазовим замком із порошкоподібною речовиною білого кольору (т. 1 а.с. 131-139).

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/111-23/742-НЗПРАП від 05.01.2023 року надана на дослідження речовина білого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить - 0,236 г (т. 1 а.с. 153-156).

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/111-23/741-НЗПРАП від 05.01.2023 року надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинону), маса якої становить 0,397 (т. 1 а.с. 163-166).

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/111-23/1303-НЗПРАП від 24.01.2023 року надані на дослідження речовини білого кольору, що знаходились у 7 (семи) полімерних пакетиках, які знаходились в 7 (семи) упакуваннях, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), маса якої становить 3,7376 г (т. 1 а.с. 198-201).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 06.01.2023 року ОСОБА_8 , в присутності захисника, законного представника та психолога, із залученням статиста, на місці детально пояснила як саме вона з ОСОБА_6 здійснювали збут психотропних речовин та показала як вони робили закладки (т. 1 а.с. 142-148).

Саме на підставі цих доказів суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, з метою подальшого збуту та у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини з метою подальшого збуту, із залученням неповнолітньої.

При цьому суд першої інстанції дав критичну оцінку показанням допитаної в судовому засіданні ОСОБА_8 , матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, у яких вона заперечувала причетність ОСОБА_6 до збуту психотропної речовини та наполягала на тому, що саме вона організувала збут психотропних речовин та здійснювала закладки.

Своє рішення про визнання показань ОСОБА_8 недостовірними суд обґрунтував показаннями законного представника ОСОБА_8 , її матері ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні просила врахувати, що донька надає неправдиві показання на прохання обвинуваченого, який в ході судового розгляду телефонував їй та просив про це. Вважала, що достовірні відомості були надані ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту, при якому на ОСОБА_8 ніхто не тиснув та не говорив, що саме необхідно говорити та показувати. Вважає, що дитина в 14-15 років не змогла би самостійно організувати збут заборонених речовин і обвинувачений її використав.

На цій підставі суд першої інстанції дійшов висновку, що в судовому засіданні ОСОБА_8 дала неправдиві показання з метою допомогти обвинуваченому уникнути відповідальності через наявність дружніх відносин з останнім.

При цьому суд визнав, що показання ОСОБА_8 не є підставою для визнання протоколу слідчого експерименту за її участю недопустимим доказом, оскільки слідчий експеримент та показання є окремими процесуальними джерелами доказів, а твердження ОСОБА_8 про вчинення на неї тиску з боку працівників поліції в ході слідчого експерименту свого підтвердження не знайшли.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.97 КПК України показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи

Відповідно до ч.7 ст.97 КПК України у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.

Показання допитаної в судовому засіданні в якості свідка старшого інспектора ювенальної превенції Дарницького управління поліції ОСОБА_12 містять в собі відомості щодо обставин затримання ОСОБА_6 і ОСОБА_8 05.01.2023 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин, відомості щодо змісту отриманих на місці затримання пояснень ОСОБА_8 що обставин збут психотропної речовини.

Зміст цих показань, а також зміст рапортів інспектора ювенальної превенції Дарницького управління поліції ОСОБА_12 , на які суд послався як на докази, дають підстави вважати, що затримання ОСОБА_6 і ОСОБА_8 відбулось в ході здійснення нею спільно з ДОП ВП Дарницького УП ГУНП у м. Києві відпрацювання у Дарницькому районі м. Києва. При цьому в ході поверхневої перевірки ОСОБА_6 в кишені штанів було виявлено згорток з речовиною, схожою на наркотичну, а ОСОБА_8 продемонструвала телефон з фотографіями місць схованок.

Зазначені відомості дають підстави вважати, що інспектор ювенальної превенції Дарницького управління поліції ОСОБА_12 здійснювала оперативну діяльність, спрямовану на викриття кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів психотропних речовин, в ході якої у були затримані ОСОБА_6 і ОСОБА_8 .

Отже її показання щодо змісту отриманих від ОСОБА_8 пояснень про обставини збуту психотропної речовини відповідно до ч.7 ст.97 КПК України є недопустимим доказом, а тому посилання у вироку суду на ці показання є незаконними.

Показання законного представника ОСОБА_8 , ОСОБА_13 ,про те, що її донька не могла вчинити збут наркотичних засобів є лише припущенням та спростовуються показаннями самої ОСОБА_8 та іншими доказами.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_8 показала, що саме вона організувала збут психотропних та здійснювала закладки. Суду пояснила, що вона познайомилась із ОСОБА_6 давно, вони одночасно проходили реабілітацію. Через 1,5 роки вона з ним зв`язалась та почалось спілкування. Вона почала вживати наркотики і в неї виникла ідея їх збувати. Про це вона повідомила обвинуваченому, оскільки знала, що він мав досвід з цього приводу, останній їй не заперечував. В неї був акаунт в Телеграм «ОСОБА_9» і вони вирішила не створювати новий акаунт, а використовувати вже наявний. В грудні 2022 року прийшла перша поставка на Святошино, обвинувачений погодився з`їздити забрати замовлення. В магазині, з якого прийшло замовлення, повідомили про необхідність зробити закладки на Харківському масиві, на Вирлиці. Вона зробила закладки, сфотографувала місця, передзвонила обвинуваченому, але він не відповів. Вона образилась на нього, але через деякий час знову почали спілкуватись. Приблизно 30-31.12.2022 року, коли прийшла друга поставка, вона самостійно забрала товар на синій гілці метро, можливо станція «Мінська», та привезла до себе додому, де стала зберігати. 04.01.2023 року їй зателефонував обвинувачений та спитав, чи є в неї щось вжити. Вона повідомила, що є і вони зустрілись біля ТЦ «Піраміда». Там вона не дала йому наркотик, оскільки це було людне місце, крім того вона попросила обвинуваченого сходити з нею, оскільки вона мала зробити закладки. Коли вони прийшли на місце, вона дала наркотик ОСОБА_6 , він відійшов від неї і поки він вживав, вона все розклала. Коли ОСОБА_6 повернувся до неї вони пішли пити каву у ТЦ «Піраміда», там вона відправила фотографії на ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_6 знову попросив дозу, але в неї вже нічого не було, тому вони повернулись на місце, де робили закладки, вона показала йому одне місце, він забрав пакетик, після чого вони були затримані працівниками поліції. Також зазначила, що на слідчому експерименті вона оговорила ОСОБА_6 під тиском працівників поліції.

Показання ОСОБА_6 і ОСОБА_8 щодо обставин здійснення закладок та їх затримання 04.01.2023 працівниками поліції цілком узгоджуються між собою та дають підстави вважати, що придбання та збут психотропних речовин були вчинені ОСОБА_8 за обставин, про які вона повідомила у своїх показаннях.

Результати огляду мобільного телефону також підтверджують факт придбання психотропної речовини і здійснення закладок саме ОСОБА_8 , оскільки в телефоні виявлено листування щодо асортименту наркотичних засобів та психотропних речовин, а також реквізитів на перерахування коштів, фотографії місцерозташувань закладок та дані щодо оплати покупок.

ОСОБА_8 неодноразово викликалась в судове засідання апеляційного суду для допиту, однак жодного разу не прибула, про причини неявки не повідомила.

З урахуванням положень ч.3 ст.140 КПК України, суд позбавлений можливості здійснити привід ОСОБА_8 , оскільки привід свідка не може бути застосований до неповнолітньої особи.

За результатами дослідження в судовому засіданні апеляційного суду протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 та відеозапису до нього встановлено, що під час проведенні цієї слідчої дії ОСОБА_8 викрила себе у вчиненні незаконного придбання психотропної речовини з метою збуту та намірі збути психотропну речовину шляхом закладок, вказала місця розташування зроблених нею закладок. Повідомила також про участь у придбанні психотропної речовини хлопця на ім`я ОСОБА_6 , не зазначаючи конкретно у чому полягала його участь. Не зважаючи на те, що ОСОБА_8 викрила себе у вчиненні злочину та набула процесуального статусу підозрюваної, вона не була забезпечена захисником та їй не було роз`яснено права підозрюваної під час досудового розслідування.

Отже, слідчий експеримент за участю ОСОБА_8 проведено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому його результати не можуть визначатись допустимими доказами.

Таким чином висновки суду першої інстанції про наявність достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за епізодом незаконного придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою подальшого збуту, із залученням неповнолітньої, який було викрито 05.01.2023 шляхом виявлення та вилучення закладок психотропної речовини, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпано можливості їх отримання.

Відповідно до ст.417 КПК України апеляційний суд, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині вирок Дарницького районного суду міста Києва від 13.10.2023 щодо ОСОБА_6 необхідно скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості.

Разом з тим, дослідженні докази, зокрема показання ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , результати огляду та вилучення у ОСОБА_6 , дають підстави вважати доведеним те, що ОСОБА_8 на прохання ОСОБА_6 пригостила його психотропною речовиною, яку він придбав і зберігав для особистого вживання без мети збуту та яка була вилучена у нього04.01.2023 під час його затримання як особи, підозрюваної у вчиненні злочину, та обшуку.

Колегія суддів не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України по епізоду від 04.01.2023 та вважає, що в діях обвинуваченого відсутня мета збуту.

На думку колегії суддів, дослідженні докази не доводять наявність у ОСОБА_6 умислу на збут психотропних речовин, адже як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції обвинувачений категорично заперечував наявність такого умислу та наполягав на тому, що він має наркотичну залежність, тому придбав та зберігав психотропну речовину для особистого вживання.

Інші докази, якими суд першої інстанції обґрунтував свій вирок, також не містять фактичних даних, які б свідчили про наявність у ОСОБА_6 умислу на збут вилученої у нього психотропної речовини.

Таким чином, дослідженні в ході судового та апеляційного розглядів докази дають підстави вважати, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_6 ознак злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, не ґрунтуються на доказах та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене колегія суддів вважає за необхідне змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення за епізодом від 04.01.2023, застосувати до ОСОБА_6 статтю закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення та пом`якшити у зв`язку із цим покарання, привівши його у відповідність до санкції відповідної статті.

Колегія суддів кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.309 КК України, колегія суддів відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не має негативних характеристик, не навчається та не працює, а також відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням вказаних вище даних про ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, колегія суддів визнає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 зі змінами задовольнити частково.

Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 13.10.2023 в частині засудження ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України по епізоду від 05.01.2023 скасувати та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості і вичерпанням можливості їх отримання.

Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 13.10.2023 щодо ОСОБА_6 змінити та перекваліфікувати його дії по епізоду від 04.01.2023 з ч.2 ст.307 КК України на ч.1 ст.309 КК України та призначити йому за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді 4 років обмеження волі.

Строк відбування покарання обраховувати з 04.01.2023, врахувавши, що відповідно до ст. 72 КК України 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням обмеження волі.

Вважати ОСОБА_6 таким, що відбув покарання і звільнити його з-під варти в залі суду.

В іншій частині вирок Дарницького районного суду міста Києва від 13.10.2023 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3