Справа № 521/9507/24
Номер провадження:1-кс/521/3818/24
УХВАЛА

18 грудня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001042 від 08.10.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южний Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з клопотання слідчого, ОСОБА_4 приблизно на початку квітня 2022 року, враховуючи той факт, що у світі діяли карантинні обмеження, спричинені коронавірусною хворобою (COVID-19) і проведенням масової вакцинації, вступив у попередню злочинну змову з невстановленою слідством особою для вчинення спільних дій, пов`язаних з отриманням незаконного прибутку за внесення до електронної системи охорони здоров`я відомостей щодо вакцинації населення від коронавірусної хвороби (COVID-19) без проведення процесу щеплення особи (введення в організм вакцини) із метою забезпечення подальшого генерування у застосунку «ДІЯ» електронного сертифікату про вакцинацію.

При цьому, відповідно до розподілених між вказаними особами ролей злочинна роль ОСОБА_4 полягала у пошуку осіб, які не бажали особисто вакцинуватися від COVID-19 шляхом введення в організм вакцини, однак потребували наявності COVID-сертифікатів та готові надати грошові кошти за їх отримання, а також встановлення та передача Особі1 персональних даних вказаних осіб.

У свою чергу Особа1, отримавши від ОСОБА_4 персональні дані осіб, які не бажали особисто вакцинуватися від COVID-19, використовуючи наявну у неї можливість впливу на медичних працівників, які мають доступ до інформації, що оброблюється в ЕСОЗ, повинна забезпечувати без прибуття вказаних осіб до медичного закладу, без проведення процедури їх щеплення (введення в організм вакцини) внесення медичними працівниками недостовірних відомостей до ЕСОЗ про нібито здійснення вакцинації таких осіб з метою забезпечення подальшого генерування у застосунку «ДІЯ» електронного сертифікату про вакцинацію.

Так, у період з квітня по серпень 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці, за допомогою мобільних додатків отримав фотозображення документів 19 осіб, які не бажали особисто вакцинуватися від COVID-19 з їх персональними даними, із метою подальшої зміни стосовно них інформації, яка обробляється в ЕСОЗ, та внесення відомостей про їх вакцинацію від коронавірусної хвороби (COVID-19) без фактичного введення вакцини в організм, що забезпечить генерування у застосунку «ДІЯ» електронного сертифікату про вакцинацію, а також впродовж зазначеного періоду отримав за вказані послуги грошові кошти на загальну суму 76510 гривень 72 копійки шляхом їх перерахування зацікавленими особами на повідомлений ОСОБА_4 рахунок банківської картки.

У подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці, у період з квітня по серпень 2022 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, здійснював пособництво у несанкціонованій зміні інформації в ЕСОЗ, сприявши її вчиненню шляхом передачі отриманих персональних осіб, що не бажали особисто вакцинуватися від COVID-19, Особі1, яка в свою чергу передавала їх медичному працівнику КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №16» Одеської міської ради, який має доступ до інформації, що оброблюється в ЕСОЗ, та відносно якого на розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт за фактами несанкціонованої зміни інформації, що обробляється в ЕСОЗ, після чого останній з використанням особистого ідентифікатора доступу здійснював вхід до медичної інформаційної системи «Helsi» та в електронному робочому кабінеті лікаря вносив неправдиві відомості про нібито здійснення вакцинації вказаних осіб від коронавірусної хвороби (COVID-19), чим умисно вчиняв несанкціоновану зміну інформації, що обробляється в ЕСОЗ.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у пособництві в несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі, вчиненій особою, яка має право доступу до неї, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 362 КК України, та у пособництві в несанкціонованих змінах інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі, вчинених особою, яка має право доступу до неї, повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 362 КК України.

29.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України.

За переконанням слідчого, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку від 08.09.2022, протоколом огляду (повторно) від 22.09.2022, протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 11.05.2023, протоколом огляду від 05.01.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний матиме можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді застави обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 такий запобіжний захід.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, надала суду свої письмові заперечення та просила обрати запобіжний захід у вигляді застави у розмірі, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 також заперечувала у задоволенні клопотання слідчого, вказала, що сума застави вказана у клопотанні про обрання запобіжного заходу є непосильною для її підзахисного, просила суд обрати менший розмір застави або більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку своїх захисників.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, які обґрунтовують його доводи, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, із метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 ст. 177 КПК України закріплює, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у своєму клопотанні слідчий зазначає, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному проваджені.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зокрема, доказами на обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування або суду вказує те, що останній підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, які є тяжкими, та передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Вказані обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного вчиняти дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави вбачається обґрунтованим .

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обізнаний про те, хто саме є свідками у даному кримінальному провадженні, йому відомо особу іншого підозрюваного, та останні ще не допитувалися у суді, покази вищевказаних осіб мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні, тому підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на вищезазначених осіб із метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з характеру та обставин інкримінованих злочинів, беручи до уваги особу підозрюваного, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді застави зможе гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому ЄСПЛ також наголошує що під час встановлення права на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Таким чином, при визначенні розміру застави слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, одружений та має на утриманні двох дітей, тобто у останнього наявні міцні соціальні зв`язки, тому приходить до висновку, що достатньо визначити заставу у розмірі, що складає 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

Крім того, наявні достатні правові підстави для покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 193, 194, 196, 205, 369 - 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001042 від 08.10.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 гривень.

Підозрюваний ОСОБА_4 не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатись за межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, зі свідками, а також будь якими іншими особами щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у кримінальному провадженні 0001042 від 08.10.2021 (крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду);

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Роз`яснити підозрюваному, що наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 42 днів. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 29.01.2025.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_8