Номер провадження 1-кс/754/749/25
Справа № 754/3514/25
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000726 від 06.03.2024,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно із забороною його відчуження, розпорядження та користування у кримінальному провадженні № 0000726 від 06.03.2024.

Зазначене клопотання ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 07.03.2025 повернуто на доопрацювання, встановлено строк у сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання копії ухвали. Копію ухвали та матеріали клопотання отримано 07.03.2025 о 15 год. 00хв.

13.03.2025 до слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури міста Києва у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 про накладення арешту на майно із забороною його відчуження, розпорядження та користування у кримінальному провадженні № 0000726 від 06.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Клопотання на адресу суду надіслано поштою 10.03.2025 о 13 год. 47 хв.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначає, що у провадженні слідчого відділу Деснянського ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000726 від 06.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2025 року о 23.50 год. за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 21, працівниками поліції зупинено військовослужбовця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у розшуку за самовільне залишення частини та який висловив пропозицію в наданні працівнику УПП у м. Києві ДПП НП України неправомірної вигоди в розмірі 1000 грн, за не вчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням наданого працівнику поліції службового становища, а саме в не доставленні до ВСП м. Києва.

Так, 06.03.2025 проведено огляд місця події на перехресті вулиць Оноре де Бальзака та Рональда Рейгана, Деснянського р-ну м. Києва в ході проведення якого було виявлено та вилучено дві (2) грошові купюри у валюті Українська Гривня номіналом 500 грн, з наступними номерами: ЄС6161981, ГН1205972, які було поміщено до спецпакету з написом «Національна поліція України» PSP1216540.

06.03.2025 постановою старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 вищевказані речі було визнано речовим доказом у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000726 від 06.03.2025 року та визначено місце зберігання відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. №1104.

Прокурор та третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Відповідно до положень ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (п.1 ч. 10 ст. 170 КПК України).

З метою збереження речових доказів, уникнення переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаних предметів іншим способом, прийняття законних процесуальних рішень, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, дослідження вилученого майна та проведення необхідних експертиз, притягнення винних осіб до відповідальності, необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на майно.

В судовому засіданні не було встановлено порушення слідчим вимог ст.ст. 168, 171 КПК України.

Грошові купюри у валюті Українська гривня номіналом 500 грн, з наступними номерами: ЄС6161981, ГН1205972, які 06.03.2025 було виявлено та вилучено при проведенні огляд місця події на перехресті вулиць Оноре де Бальзака та Рональда Рейгана, Деснянського р-ну м. Києва, відповідають критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України, оскільки могли використовуватись як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та містять на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт майна з метою збереження речових доказів, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні та унеможливить виконання завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 170, 172, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000726 від 06.03.2024 - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000726 від 06.03.2024 арешт на вилучене майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме: грошові купюри у валюті Українська гривня номіналом по 500 грн, з наступними номерами: ЄС6161981, ГН1205972, з метою збереження речових доказів, на час проведення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали, не пізніше наступного робочого дня після її постановлення, надіслати сторонам кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1