УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Справа № 621/4578/24

Провадження № 1-кс/621/808/24

19 грудня 2024 року м. Зміїв Харківської області

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 ,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Комсомольське Зміївського району Харківської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, в силу ст.89 КК України не судимий;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ст.лейтенант поліції ОСОБА_8 , в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000674 від 07.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 06.11.2024, близько 18.55 год., більш точного часу встановити не представилось за можливе, ОСОБА_4 знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , де побачив раніше не знайому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по вул. Європейській в напрямку вул. Енергетиків, тримаючи в руках сумку з особистими речами. В цей час в ОСОБА_4 виник раптовий корисливий умисел на відкрите заволодіння майном потерпілої, а саме: сумкою з особистими речами ОСОБА_9 . З метою реалізації свого кримінально-протиправного умислу ОСОБА_4 , в той же день і час, 06.11.2024, близько 18.55 год., наблизився впритул до ОСОБА_9 позаду її спини, та діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою наживи, в умовах дії воєнного стану на території України, введеного з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами,) та в подальшому неодноразово продовженим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, раптово, шляхом ривку, зірвав з плеча правої руки ОСОБА_9 чорну шкіряну сумку жіночого типу без маркувань, приблизною вартістю 1000 гривень, з вмістом в ній грошових коштів в сумі 1240 гривень, 130 доларів США, що відповідно до курсу валют НБУ станом на 06.11.2024 еквівалентно сумі в 5386 гривень 88 копійок, гаманця жіночого без маркувань, бувшого у вжитку, приблизною вартістю 500 гривень, бездротові навушники, бувші у вжитку, приблизною вартістю 300 гривень, пакетом сухого корму для котів вагою 300 грам, приблизною вартістю 50 гривень, 3 пачки консервованого корму для котів ТМ «Мяу», загальною вартістю приблизно 30 гривень, окулярів «Restoring Vision by Foster Grand China +1.50 5010052 №SО522 TSS20II NAV», бувших у вжитку, вартістю близько 500 гривень, що належать ОСОБА_9 .

Заволодівши чужим майном, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму не менше 8000 гривень.

18.12.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 статті 186 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, та наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які можуть зберігати на собі сліди злочину та мати значення для справи, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого та свідків, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні слідчий наполягав на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого правопорушення, особу підозрюваного та наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України. Вказав, що підозрюваний є особою, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності, проживає в одному селищі з потерпілою та свідками, а отже наявні ризики вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілу та свідків, перешкоджання провадженню іншим чином. Інші, менш суворі запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки ОСОБА_10 . Наведене також свідчить про високий ризик переховування його від органів досудового розслідування та суду.

Прокурор підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_11 заперечував проти задоволення клопотання, та зазначив, що не вчиняв інкримінованого йому діяння, потерпілу вчора побачив вперше, і не розуміє, чому йому пред`явлена підозра у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 статті 186 КПК України. Навушники, які в нього вилучили в ході обшуку, він придбав у сторонньої особи ще 6 місяців назад, і ця обставина органом досудового розслідування не з`ясовувалася.

Захисник ОСОБА_12 заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, вказавши, що в ході досудового розслідування не добуто переконливих доказів причетності ОСОБА_10 до вчинення вказаного правопорушення, версії підлягають перевірці, а отже обрання запобіжного заходу у виді тримання під варту не є достатньо обгрунтованим. Ризики також не доведені, оскільки підозрюваний і так з`являється за викликом до слідчого , суду та прокурора, жодного тиску на потерпілу чи свідків протягом місяцю розслідування не вчиняв, а отже є можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

На підтвердження доводів клопотання в судовому засіданні досліджено письмові докази:

- Витяг з ЄРДР №0000674 від 07.11.2024, внесеного за частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України ;

- рапорт ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 06.11.2024,

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.11.2024,

- протокол допиту потерпілої ОСОБА_13 від 06.11.2024,

- протокол огляду місця події від 07.11.2024

- протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 09.11.2024,

- протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 09.11.2024,

- постанова про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 26.11.2024,

- висновок експерта №11076 від 16.12.2024, яким встановлено збіг генетичних ознак (ДНК-профілю) букального епітелію ОСОБА_4 з фрагментами ДНК на фрагменті рукоятки сумки потерпілої

- протокол обшуку від 18.12.2024, в ході якого вилучено, крім іншого, навушники портативні, які потерпіла упізнала як належні їй;

- протокол огляду речей та предметів від 18.12.2024,

- копії документів, що характеризують особу підозрюваного, в тому числі відомості про наявність судимостей;

- копію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 18.12.2024, передбаченого ч.4 статті 186 Кримінального кодексу України.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, додані до клопотання, слідчий суддя зазначає наступне:

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді судді суду першої інстанції - належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч.1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1, частиною 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що 18.12.2024 року ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який, у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (п.32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

В матеріалах, доданих до клопотання, наявна інформація, зокрема, висновки судово-генетичної експертизи, в якій досліджувались генетичні зразки не тільки підохрюваного , а й двох інших осіб, однак, збіг встановлений лише щодо ОСОБА_4 , що в сукупності з вилученими у нього навушниками, які потерпіла упізнала як належні їй, може свідчити про причетність підозрюваного до вчинення правопорушення, а отже суд вважає, що підозра є достатньо обгрунтованою.

В такому випадку, наявність обґрунтованої підозри сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бекчієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Суд також приймає до уваги роз`яснення Верховного Суду, який у своєму Листі № 1/0/2-22 від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» вказав, що слідчим суддям (суду) необхідно зважати на обставини воєнного стану, що введений в Україні з 24.02.2022 в зв`язку з агресією російської федерації, та вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів.

Враховуючи дію в Україні воєнного стану, пов`язаного зі збройною агресією російської федерації, та близькість місця проживання підозрюваного до зони активних бойових дій і тимчасово непідконтрольних державі територій, суд вважає ризик ймовірного переховування та втечі достатньо високим.

Окрім зазначеного ризику, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують інші ризики, наведені слідчим та прокурором у клопотанні, які підтверджені належними й допустимими доказами, а саме: ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які можуть зберігати на собі сліди злочину та мати значення для справи, незаконно впливати на потерпілого та свідків, місце перебування яких відоме підозрюваному, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати провадженню іншим чином.

Вказані обставини, на думку суду, унеможливлюють обрання менш суворих запобіжних заходів у виді домашнього арешту та особистого зобов`язання.

За таких обставин слідчий суддя вважає клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На думку суду, не зважаючи на виключний характер такого запобіжного заходу, його застосування є доцільним в умовах воєнного стану для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, визначеним ч.1 статтею 177 КПК України.

Разом з тим, згідно частин 3-4 статті 183 КПк України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.4 статті 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч.5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених станом на 01 січня поточного року, з покладенням обов`язків, встановлених статтею 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів), починаючи з 19 грудня 2024 року до 16 лютого 2025 року (включно), але в межах строку досудового розслідування, у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 19 грудня 2024 року.

Виконання ухвали доручити співробітникам відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та направити підозрюваного до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, в сумі 121 120,00 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, що становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених станом на 01 січня поточного року, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: р/р ua 0006674, одержувач: ТУ ДСА України у Харківській області, код одержувача: 26281249, банк одержувача: ДКСУ м Київ, МФО одержувача: 820172. Призначення платежу: застава за _____ (ПІБ) , згідно ухвали Зміївського районного суду Харківської області внесені (ПІБ особи, що вносить заставу).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області із встановленою ним періодичністю, та за першою вимогою - до прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 16 лютого 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого чи прокурора в даному кримінальному провадженні

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання підозрюваним обов`язків, покладених цією ухвалою, застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

Зобов`язати слідчого негайно повідомити родичів підозрюваного про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 19.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1