Справа № 306/626/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/667/24 за апеляційною скаргою прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 25.10.2024.

Цією ухвалою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Хуст Закарпатської області, без постійного місця проживання, українець, громадянин України, неодружений, з середньою освітою, непрацюючий, судимий вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 09.07.2015 за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років, обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, звільнений від кримінальної відповідальності, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а кримінальне провадження щодо нього закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану та закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що відповідно до обвинувального акту, інкриміновані ОСОБА_8 діяння, останнім вчинено 16.12.2023 (за ч. 4 ст. 185 КК України) та 18.12.2023 (за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України). Відповідно, за першим епізодом завдана шкода становила 2080 грн, а за другим епізодом - 560 грн. Таким чином, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України, становив 2684 грн. За таких обставин, враховуючи, що під час підготовчого судового засідання щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, суд закрив кримінальне провадження.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду від 25.10.2024 стосовно ОСОБА_8 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в даному кримінальному провадженні для кваліфікації правопорушення як

-2-

кримінального, слід виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 01.01.2023 становив 2684 грн, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненої у 2023 році, настає якщо вартість предмета становить 2684 грн. З урахування того, що вартість викраденого ОСОБА_8 майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала суму 2684 грн, останній вчинив дрібну крадіжку, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 51 КУпАП. Однак, зважаючи на спосіб вчинення крадіжки, а саме вчинення її з проникненням у житло, дії ОСОБА_8 підлягали кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК України, що залишилось поза увагою суду першої інстанції. Отже, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_8 відноситься до кримінального правопорушення, пов`язаного із порушенням недоторканості житла і не підлягало закриттю.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності обвинуваченого, захисника та потерпілих, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. При цьому береться до уваги і те, що будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги від вказаних осіб не надходило.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння, в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог Конвенції та кримінального процесуального закону, суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не дотримався.

-3-

Згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Із аналізу змісту вказаної статті вбачається, що закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 за № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КпАП України.

Згідно внесених змін до ст. 51 КпАП України, дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ураховуючи положення Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2023 році, становив 2684 грн.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні 16.12.2023 та 18.12.2023 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, а також у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло та в умовах воєнного стану. Сума завданої шкоди за першим епізодом становила 2080 грн, а за другим епізодом - 560 грн.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення цих діянь не перевищувала 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, то суд першої інстанції дійшов правильних висновків про неможливість притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 та за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.185 КК України, однак залишив поза увагою спосіб вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме вчинення його із проникненням у житло потерпілої ОСОБА_9 . Тому, на переконання колегії суддів, доводи прокурора щодо необхідності кваліфікації вищевказаних дій ОСОБА_8 за ст. 162 КК України, а саме за незаконне проникнення до житла потерпілої, не позбавлені правових підстав.

Така позиція узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка в постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 з посиланням на ч. 3 ст. 337 КПК України зазначила, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

-4-

Однак місцевий суд, усупереч вищезазначених вимог, не проаналізував сукупність доказів у провадженні та фактичні обставини кримінального провадження на наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_8 складу іншого кримінального правопорушення, та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження. Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_8 колегія суддів уважає істотними.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справив суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення кримінального провадження, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення відповідно до ст. 415 КПК України нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно з чітким дотриманням вимог кримінального процесуального закону, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, ретельно перевірити доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора, та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.

У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 25.10.2024, якою обвинуваченого ОСОБА_10 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а кримінальне провадження щодо нього закрито, - скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції в іншому складі зі стадії підготовчого засідання.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді