ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/5095/23

Провадження № 1-кп/210/524/24

18 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції в залі судових засідань кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000931 від 04.09.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин при наступних обставинах.

Так, Так, ОСОБА_4 , у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 16 листопада 2022 року, грубо ігноруючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів від 27.07.2011 № 796 про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу № 7 від 23.03.1998 «Про Затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті», із змінами і доповненнями, внесеними Наказом МОЗ України від 15.05.2015 року № 280, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, котрий з метою незаконного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено-метамфетамін, на територію виправної установи, 16.11.2022, перебуваючи в установі виконання покарань, в секторі соціально-психологічної служби №1, на території ДУ «Криворізька виправна колонія» № 80, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Шиферна, 3, маючи в розпорядженні мобільний телефон з сім картою НОМЕР_1 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав у розпорядженні мобільний телефон з сім картою НОМЕР_2 та перебуває на свободі, надав йому вказівку придбати психотропну речовину, обіг якої обмежено-метамфетамін, яку в подальшому необхідно замаскувати та переслати з продуктами харчування у посилці на визначеного особою, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, засудженого.

У подальшому, ОСОБА_4 знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці та час, діючи умисно, з метою незаконного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено-метамфетамін, в місця позбавлення волі, за невстановлених слідством обставин придбав психотропну речовину у невстановленій кількості, але не менше 0, 1825 г., яку почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне пересилання з метою збуту та збут психотропної речовини у місця позбавлення волі, з метою конспірації помістив її в продукти харчування, а саме в упаковку з вафлями, після чого передав вказану посилку з вмістом психотропної речовини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не був обізнаний про злочинні наміри особи, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження та ОСОБА_4 .

В подальшому, 16.11.2022 в період часу з 16.43 до 16.53 год. за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Шиферна, 3, ДУ «Криворізька виправна колонія» № 80, було оглянуто посилку з продуктами харчування, в ході якого виявлено та вилучено прозорий сліп-пакет з психотропною речовиною, обіг якої обмежено-метамфетамін, вагою 0,1825 г.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання пересилання з метою збуту та збут психотропної речовини в місця позбавлення волі, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся та зазначив, що не оспорює фактичні обставини обвинувачення, дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.

Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України, просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю та застосувати відносно засудженого ст. 69 КК України та спеціальну конфіскацію до знаряддя вчинення злочину, а саме мобільного телефону.

Обвинувачений та захисник, кожен окремо, дане клопотання підтримали.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів, які стосуються речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 307 КК України, незаконне придбання, зберігання пересилання з метою збуту та збут психотропної речовини в місця позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з частиною 5 статті 12 КК України вчинений ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Як вказує законодавець у ст. 50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_4 у якості пом`якшуючої покарання обставини вчинення кримінального правопорушення під впливом примусу, оскільки в обвинувальному акті, у викладених фактичних обставинах, які обвинувачений ОСОБА_4 визнав у повному обсязі, відсутні відомості щодо примусу ОСОБА_4 до вчинення злочину.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який не одружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, звертався за медичною допомогою до лікаря нарколога з січня 2014 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, матеріальна шкода відсутня, на обліку у лікаря психіатра не перебував і не перебуває, вину визнав.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна у мінімальних межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Разом з тим, суд вважає за неможливе застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вимог ст. 69 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Суд зауважує, що частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

Тотожну позицію за аналогічних обставин справи висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 15.03.2018 року (№51-1118км18), яким сформульовано, що призначення за правилам ст.69 КК України більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції відповідної норми, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції відповідної статті було б явно несправедливим.

Таким чином, суд доходить висновку, що застосування ст. 69 КК України не відповідає меті та завданням кримінального закону, особі обвинуваченого та обставинам і характеру обвинувачення, що у свою чергу не забезпечить виправлення вказаної особи та попередження вчинення нових протиправних діянь як ним так і іншими особами.

У кримінальному провадженні Дніпропетровським науково - дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України проведено судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів - висновок № СЕ-19/104-22/37065-НЗПРАП від 06.12.2022 року, витрати на проведення якої склали 1132,68 грн.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Згідно з вимогами частини 1 статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

За матеріалами справи встановлено, що обвинувачений вчинив злочин за ч. 2 ст. 307 КК України з корисливою метою, під час затримання в нього вилучений мобільний телефон, який обвинувачений використовував для здійснення злочинної діяльності.

З урахуванням наведених обставин, cуд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації у власність держави мобільного телефону «Mini», IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , сім карти: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , що зберігаються в камері схову, як засобу вчинення кримінального правопорушення.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.10.2023 року ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 10.12.2023 року.

Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило,отже суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

В строк відбуття покарання на підставі статті 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме з 27.04.2023 року по 10.10.2023 року включно.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 3342-IX від 23.08.2023 року) в строк відбуття покарання зарахувати обвинуваченому строк цілодобового домашнього арешту з 10.10.2023 року по 10.12.2023року включно, виходячи із співвідношення, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку виконання вироку суду.

Зарахувати на підставі ст. 72 КК України у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 27.04.2023 року по 10.10.2023 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 3342-IX від 23.08.2023 року) зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання строк цілодобового домашнього арешту з 10.10.2023 року по 10.12.2023 року включно, виходячи із співвідношення, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Застосувати спеціальну конфіскацію відповідно до положень ст.ст. 96-1, 96-2 КК України щодо мобільного телефону «Mini», IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , сім карти: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , звернувши вищевказане майно на користь держави.

Речові докази по справі:

- речовина білого кольору, схожа на наркотичну, яка упакована до спец пакету WAR0104948, чорнові записи, пристрій для метання (рогатка), рослинна речовина зеленого кольору в поліетиленовому пакеті, сліп пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, згорток паперу з речовиною рослинного походження зеленого кольору, тримачі для сім-карток, три тримачі без зазначення номеру, дві картки Монобанк № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , які передані на зберігання до камери схову речових доказів після набранням вироком законної сили - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України:

- 1132,68 гривень (одна тисяча сто тридцять дві гривні шістдесят вісім копійок) - за проведену судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-22/37065-НЗПРАП від 06.12.2022 року.

Матеріали кримінального провадження № 000031 залишити при матеріалах справи № 210/5095/23, пр. № 1-кп/210/524/24.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1