Провадження № 11-сс/811/1763/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.11.2024, якою застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної за ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.11.2024 задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», на строк 60 днів.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме: з моменту фактичного затримання підозрюваної о 16:26 год. 23.11.2024 до 16:26 год. 21.01.2025 включно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт у нічну пору доби за місцем її реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що стороною обвинувачення не було надано жодних доказів того, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Звертає увагу, що слідчим суддею безпідставно не взято до уваги, що ОСОБА_6 є ВІЛ-інфікованою та потребує постійного нагляду та лікування. Окрім цього, ОСОБА_6 перебуває у декретній відпустці, а відтак твердження слідчого судді про те, що остання не працює, є помилковим.

У зв`язку з технічними проблемами забезпечити участь підозрюваної ОСОБА_6 у режимі відео конференції не видалося можливим. Водночас, захисник ОСОБА_7 , який подав апеляційну скаргу, не заперечував проти проведення судового засідання без участі підозрюваної.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_10 про залишення судового рішення без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

У провадженні ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0003292 від 23 листопада 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

24 листопада 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Судове рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Приймаючи рішення про обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою слідчий суддя врахував те, що у разі визнання винуватою ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років і це може стимулювати підозрюваного до втечі та підтверджує ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду; з метою створення перешкод досудовому розслідуванню може впливати на свідків; може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не має постійного стабільного джерела доходу.

Крім цього, постановляючи ухвалу про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов правильного висновку (з яким погоджується колегія суддів) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,яка підтверджується достатньою кількістю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в підсумку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Доводи захисника ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 має незадовільний стан здоров`я, оскільки оскільки вона є ВІЛ-інфікована та потребує медичного догляду, апеляційний суд вважає неналежною підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували неможливість утримання ОСОБА_6 під вартою.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто особам, котрі утримуються у слідчому ізоляторі, забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

Колегія суддів роз`яснює право підозрюваної подавати клопотання про проведення відповідних судово-медичних експертиз і, за наявності відповідних висновків, ставити питання про зміну запобіжного заходу.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, ризиків й про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, колегія суддів дійшла висновку, що за таких умов слідчий суддя, застосувавши щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України підставно не визначив розмір застави.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що підозрювана за станом здоров`я не може утримуватися в умовах установи виконання покарань.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів -

постановила :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2024 року, якою застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваної за ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: