Справа № 761/516/25
Провадження № 1-кс/761/1280/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.11.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000732 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.11.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000732 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

Свою скаргу заявник мотивує тим, що ТУ ДБР, розташованого у м. Києві заявою про злочин ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000732 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

08.11.2024 року ОСОБА_3 направив до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві клопотання про залучення його в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000732 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

12.11.2024 року постановою слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000732 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

Разом з тим, заявник вважає таку постанову слідчого необґрунтованою та безпідставною, оскільки слідчим під час складання постанови істотно порушено кримінально-процесуальний закон, при цьому при проведенні досудового розслідування, усупереч ч.2 ст.9 КПК України не вчинено всіх необхідних дій, спрямованих на визначення шкоди, та не досліджено факт спричинення такої шкоди.

У зв`язку з наведеним, заявник вважає постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.11.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні №0000732 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, такою, що підлягає скасуванню.

ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, разом з тим, направив заяву в якій просив проводити розгляд його скарги за його відсутності, скаргу просив задовольнити.

Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, рішення якого оскаржується, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, на виклик у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв або клопотань не направляв.

Разом з цим, відсутність у судовому засіданні особи, рішення якої оскаржується, відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Так, слідчим суддею встановлено, що ТУ ДБР, розташованого у м. Києві заявою про злочин ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000732 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України.

08.11.2024 року ОСОБА_3 направив до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві клопотання про залучення його в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000732 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

12.11.2024 року постановою слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000732 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

Так, слідчий у своїй постанові послався на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження не здобуто відомостей про завдання кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст. 282 КК України, ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди.

Проте, такий висновок слідчого є передчасним і таким, що не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000732 від 27.05.2024 року.

При цьому, всупереч положенням ст.110 КПК України, вказана постанова слідчого не містить достатніх відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено належних мотивів на спростування доводів ОСОБА_3 зазначених у заяві, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, при тому, що він подав заяву про вчинення стосовно нього злочину.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, як вбачається з відомостей наведених скаржником у скарзі, кримінальне провадження №0000732 від 27.05.2024 року було розпочато за заявою ОСОБА_3 , при цьому ОСОБА_3 вважає себе потерпілим від кримінального правопорушення.

В свою чергу, положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Слід зазначити, що ч.5 ст.55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

В той же час, слідчим в постанові зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.

Цитування у постанові положень кримінального процесуального закону не можна ототожнити з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.

Отже, постанова слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.11.2024 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000732 від 27.05.2024 року, є необґрунтованою, а рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні - передчасним.

Враховуючи наведене, постанова слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.11.2024 року про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000732 від 27.05.2024 року, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 26, 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.11.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000732 від 27.05.2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1