Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/729/16-к
Номер провадження1-кп/173/1/2025
УХВАЛА

08 квітня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження з обвинувальними актами (ЄРДР № 0001687 від 22.12.2014, № 0001280 від 22.12.2014) за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала-Виска, Кіровоградської області, громадянина України, інваліда 3 групи безстроково, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 15.07.2004 р. Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 07.12.2006 р. з Дніпропетровського СІЗО N? 3 на підставі постанови Красногвардійського районного суду Дніпропетровська від 07.12.2006 року на підставі ст. 81 КК України умовно достроково на 1 рік 1 місяць;

2) 10.12.2009 року П?ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ст. 152 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно достроково 28.09.2012 року з виправної колонії N? 133 Дніпропетровської області на підставі постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2012 року на невідбутий строк 7 місяців 16 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні як нетяжкого, так і тяжкого кримінальних правопорушень- злочинів проти власності, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, тому з метою уникнення від відповідальності може ухилятися від суду. Крім цього, знаходячись на свободі, обвинувачений може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Оскільки обвинувачений раніше вже вчиняв корисливі злочини, тому має схильність до вчинення корисливих злочинів, а отже може вчинити інші злочини. Тому на даний час встановлений ризик переховування від суду, незаконного впливу на свідків та/або вчинити інше кримінальне правопорушення. Для запобігання зазначеним ризикам, враховуючи особу обвинуваченого та обставини кримінального правопорушення, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання, пояснив, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього, та метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений та захисник заперечували проти клопотання, просили не застосовувати такий суворий запобіжний захід. При цьому обвинувачений суду пояснив, що він від суду не переховувався, обіцяв з`являтися на виклики суду.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другої цієї статті передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, на обґрунтування застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор послався на тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , вид та міру покарання, які передбачені за їх вчинення, особу обвинуваченого, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків а також для запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та/ або вчинити інше кримінальне правопорушення необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні як нетяжкого, так і тяжкого кримінальних правопорушень - злочинів проти власності, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, обвинувачений має постійне місце проживання, має дохід від зайняття суспільно-корисною працею, проживає з жінкою у фактичних шлюбних відносинах, є особою з інвалідністю 3 групи, з моменту вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

В той же час, достовірно знаючи, що відносно нього на розгляді в суді знаходиться кримінальне провадження, не повідомив суду про зміну свого місця проживання, через що був оголошений у розшук. Отже, на даний час існує ризик переховування обвинуваченого від суду.

Однак, прокурором не доведені ризики незаконно впливати на свідків та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 минуло більше 10 років. За цей час будь-яких доказів, які б свідчили про намір обвинуваченого незаконно впливати на свідків прокурором не надано та матеріали кримінального провадження не містять. Також суду не надано доказів, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як за тривалий час він до кримінальної відповідальності не притягувався і на даний час не притягується.

Суд зазначає, що частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Однак, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та за встановлених судом обставин наявність ризику переховуватися від суду з урахуванням даних про особу обвинуваченого є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, прокурором не доведено в суді обставини, які б давали підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи, що прокурором не доведено, що для запобігання ризикам переховуватися від суду до обвинуваченого необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід, суд доходить висновку, що до обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Також згідно ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.315, 331, 177, 178, 181, 194 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 08.06.2025, заборонивши у період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. ранку залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 2 місяці, тобто до 08.06.2025 включно, наступні обов`язки:

1) прибувати за викликом до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області для участі у судовому розгляді даного кримінального провадження;

2) не відлучатися із с. Суслівка Кам`янського району Дніпропетровської області без дозволу суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

У період дії воєнного стану на території України дозволити обвинуваченому ОСОБА_4 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатися з місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, застосовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору - до відому, направити начальнику ВП № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1