Справа № 570/463/25
номер провадження 1-кп/570/178/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника

малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000013 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дядьковичі Рівненського району Рівненської області, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, не працюючого, фактично проживаючий по АДРЕСА_1 , який є раніше судимий 29 травня 2024 року за ст.126-1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України від відбуання покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 у період часу з 17.02.2024 по 06.01.2025, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, маючи умисел на заподіяння психологічних та фізичних страждань, діючи систематично, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, вчинив відносно осіб, з якими перебуває у сімейних відносинах, в розумінні п.3 ч. 1 ст. 1, ст. З Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - своєї дружини ОСОБА_4 та малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілих осіб.

Так, 17.02.2024, 16.05.2024, 03.06.2024 ОСОБА_5 у присутності малолітньої дитини ОСОБА_7 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 психологічне насильство, що виражалося у формі словесних образ, погроз фізичною розправою, чим було завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілої, за що 06.03.2024,17.06.2024, 13.08.2024, був притягнутий Рівненським районним судом Рівненської області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 29.12.2024, ОСОБА_5 у присутності малолітньої дитини ОСОБА_7 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 психологічне насильство, що виражалося у формі словесних образ, погроз фізичною розправою, чим було завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи притягнутим до відповідальності, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти тотожні та об`єднанні спільним умислом дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства.

Так, ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на заподіяння розладу психічного та фізичного здоров`я своєї дружини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у будинку за місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність вчинюваних ним дій, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, вчинив психологічне та фізичне насильство відносно потерпілої в присутності малолітньої дитини ОСОБА_7 , яке виразилось у словесних образах, приниженні, погрозах фізичною розправою, шарпанині, викручуванні рук та нанесені легких тілесних ушкоджень у виді синця на обох повіках правого ока із субкон`юктивальним крововиливом у внутрішніх квадрантах.

Також, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на заподіяння розладу психічного та фізичного здоров`я своєї дружини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи у будинку за місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність вчинюваних ним дій, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, вчинив психологічне та фізичне насильство відносно потерпілої в присутності малолітньої ОСОБА_7 , яке виразилось у словесних образах та приниженні, словесних погрозах фізичною розправою, шарпанині та викручуванні рук.

Вказані дії ОСОБА_5 викликали у дружини ОСОБА_4 та малолітньої дитини ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, погіршення якості життя, що призвело до психологічних страждань, фізичних страждань та розладу здоров`я потерпілих.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчинені психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи визнав повністю і суду показав, що він, неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за домашнє насильство відносно своєї дружини та малолітньої доньки, усвідомлюючи та продовжуючи свої умисні протиправні дії, діяв систематично, мав умисел на заподіяння шкоди психічному здоров`ю своїй дружині та дитині. Розповів, що 02.01.2025 та 06.01.2025, перебуваючи за спільним місцем проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність вчинюваних ним дій, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, вчинив психологічне та фізичне насильство відносно потерпілої в присутності малолітньої ОСОБА_7 , яке виразилось у словесних образах та приниженні, словесних погрозах фізичною розправою, шарпанині та викручуванні рук. Погодився, що його дії викликали у потерпілих психологічні страждання, побоювання за свою безпеку, спричинили їм емоційну невпевненість, тобто, що він завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілих. Піддтвердив, що 17.02.2024, 16.05.2024, 03.06.2024 він у присутності малолітньої дитини ОСОБА_7 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 психологічне насильство, за що в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Потерпіла в судовому засіданні повністю підтвердила фактичні обставини вчинення її чоловіком домашнього насильства відносно неї та їхньої малолітньої доньки. Однак вказала, що на даний час помирилася з чоловіком та просила суворо не карати його.

Представник малолітньої потерпілої в судовому засіданні вказала на неодноразові конфлікти у сім`ї, що призводило до психологічного насильства дружини та дитини.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують негативно особу обвинуваченого прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_5 , які полягали в домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчинені психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, за ст. 126-1 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Пом`якшуючі покарання обставини судом не встановлено. Обставини, які обтяжують покарання, судом визнано вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення повторно та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, однак кримінальним правопорушенням систематично завдавалися моральні страждання рідним обвинуваченого.

Суд при призначенні покарання враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини та його розкаяння в судовому засіданні. Однак, крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий за аналогічний злочин, вчинив вказане кримінальне правопорушення, відбуваючи покарання в період іспитового строку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тому ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень неможливе без ізоляції його від суспільства.

При призначенні покарання за сукупністю вироків суд виходить з того, що кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинено під час іспитового строку, встановленого судом відповідно до ст. 75 КК України. Отже, відповідно до положень ч. 3 ст. 78 КК України суд призначає покарання у такому випадку засудженому за правилами, передбаченими в статті 71 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_5 призначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 29 травня 2024 року. Остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді обмеження волі строком на два роки два місяці.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1