Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/93/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 рокуселище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 14.01.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Синевир, Міжгірського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, із загальною середньою освітою, непрацюючої, заміжньої, раніше несудимої, депутатом не являється,

в учиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

13 січня 2025 року близько 18:00 год ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, затіяла з мешканкою вказаного будинку ОСОБА_4 сварку, під час якої умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, нанесла їй один удар правою рукою в область голови із лівої сторони в область вуха, чим спричинила потерпілій легкі тілесні ушкодження.

У результаті цих дій обвинувачена ОСОБА_3 , згідно з висновком судово-медичного експерта № 6-м від 15.01.2024, спричинила тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 у вигляді синця на шкірних покривах зовнішньої поверхні лівої вушної раковини та синець на шкірних покривах лівої скроневої ділянки в завушному просторі. Тілесні ушкодження виникли від дії твердих, тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак сторонньої особи. Розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються, як легкі, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. По давності вкладаються у час події, яка мала місце 13.01.2025. Малоймовірно, що зазначені вище тілесні ушкодження виникли в результаті падіння з висоти власного зросту, а є наслідками локального удару.

Указані вище дії ОСОБА_3 кваліфіковано як учинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Частинами 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно зі загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченої ОСОБА_3 , складена 17.01.2025 у присутності її захисника-адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодна і не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна з розглядом обвинувального акту за її відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відповідно до положень статті 302 КПК України, та ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження. А також просить застосувати до неї покарання у вигляді мінімального штрафу.

Потерпіла ОСОБА_4 відповідно до поданої письмової заяви від 17.01.2025 також згідна на розгляд цього кримінального провадження в суді у спрощеному порядку.

Згідно з наявним у матеріалах справи клопотання, прокурор ОСОБА_6 просить обвинувальний акт розглядати відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України.

За положеннями частин 2 і 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Зважаючи на наведене та беручи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується в учиненні кримінального проступку, враховуючи заяву обвинуваченої про визнання винуватості, її згоду зі встановленими під час досудового розслідування обставинами та з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без її участі, враховуючи згоду потерпілої на розгляд справи в спрощеному порядку за відсутності учасників провадження, відсутність сумнівів у добровільності таких позицій обвинуваченої та потерпілої, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у порядку, визначеному статтями 381, 382 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 в учиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто завданні потерпілій умисних легких тілесних ушкоджень.

За змістом частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною в учиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання (частина 1). Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (частина 2). Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та його наслідки, особу обвинуваченої, яка є раніше несудимою, непрацюючою, заміжньою, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря нарколога та фтизіатра не перебуває, а також обставини, що впливають на її покарання, з яких пом`якшуючими, відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням наведеного та усіх обставин провадження, даних про особу обвинуваченої, її майнового стану, тяжкості вчиненого нею кримінального проступку та його наслідків, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також дотримуючись принципів об`єктивності та неупередженості розгляду справи, суд доходить висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої і запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами, буде покарання у виді штрафу в межах розміру, визначеного санкцією частини 1 статті 125 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази й процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись статтями 368-371, 373, 374, 381, 382, 394, 395, 532КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною в учиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1