Справа № 645/7626/24
Провадження № 1-кп/645/256/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051від 27.11.2024 р. за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Комсомольське, Зміївського району, Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей, осіб похилого віку, непрацездатних осіб не має, не є інвалідом, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 14.11.2014 р. Зміївським районним судом Харківської області, за ч. 2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік; 26.03.2015 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік; 21.06.2016р. Червонозаводським районним судом м.Харкова, за ч. 3 ст. 369 КК України, з урахуванням ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 30.11.2020 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, з урахуванням ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Так, 23.11.2024 року, приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись на платформі станції «Палац Спорту» КП «Харківський метрополітен», розташованої за адресою: місто Харків, Немишлянський район, пр-т Героїв Харкова, 144-М, вийшовши з вагону електропоїзду, побачив, що на лавці, яка розташована на платформі вказаної станції метро, знаходиться жіноча сумка коричневого кольору марки «Louis Vuitton», яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

Після того, як ОСОБА_5 побачив вищевказану жіночу сумку коричневого кольору, він вчинив жодних дій щодо встановлення власника сумки чи її повернення, та в нього виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2101-ІХ від 24.02.2022, неодноразово продовженого та дійсного на теперішній час на всій території України, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , підійшов до лавки, яка розташована на платформі вказаної станції метро, присів на неї та взяв сумку коричневого кольору марки «Louis Vuitton», вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи 1958,67 грн., в якій знаходились паспорт громадянина України потерпілої ОСОБА_6 , посвідчення водія потерпілої ОСОБА_6 , банківські картки потерпілої, умислу на викрадення яких ОСОБА_5 не мав, грошові кошти у розмірі 1800 Євро, що станом на 23.11.2024 відповідно до офіційного курсу Національного банку України становить 78 238,62 грн., 20 000 гривень, мобільний телефон ТМ «Apple» модель «iPhone 11 Pro Max 256 GB Gold» в корпусі золотистого кольору та в чохлі чорного кольору з золотистими літерами, вартістю згідно з висновком судово- товарознавчої експертизи 16 243,00 грн., обкладинка для зберігання документів, купюр та банківських карт марки «Neri Karra», прямокутної форми, розміром 9,5х13,5 см. чорного кольору, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи 975,20 грн., та інші речі, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, після чого усвідомлюючи належність на праві приватної власності вказаних речей потерпілій, маючи реальну можливість ідентифікувати власника за допомогою документів, що посвідчують особу потерпілої, та повернути його потерпілій ОСОБА_6 , не заявивши про знахідку вказаних речей до поліції або органу місцевого самоврядування, реалізуючи злочинний намір, який виник в нього раптово, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи належність викраденого майна потерпілій ОСОБА_6 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 117 415,49 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується, зокрема, час, місце вчинення та його правову кваліфікацію не оспорює. Пояснив, що дійсно наприкінці листопада 2024 року, а саме 23 листопада 2024р. приблизно о 18:00 год., знаходячись на платформі станції метро «Палац Спорту» КП «Харківський метрополітен» в м.Харкові, побачив на лавці жіночу сумку та вирішив її вкрасти. Зауваживши, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв сумку та покинув місце вчинення кримінального правопорушення. В подальшому розпорядився вкраденим на власний розсуд. Пояснив, що у викраденій сумці знаходилися наступні речі: паспорт громадянина України, посвідчення водія, банківські картки, обкладинка для зберігання документів, грошові кошти у розмірі 1800 Євро, грошові кошти у розмірі 20 000 гривень та мобільний телефон ТМ «Apple» модель «iPhone». Всі викрадені речі, окрім грошових коштів, в подальшому були повернуті поліції. Суму матеріальної шкоди спричиненої потерпілій ОСОБА_6 не оспорює.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає добровільно, без примусу. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Сторона захисту та сторона обвинувачення не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, наслідки, визначені ст.349 КПК України, зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце слухання справи належним чином. Надала до суду письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що потерпіла просить суд здійснити судовий розгляд даного кримінального провадження без її участі, у зв`язку з тим, що постійно мешкає в м. Києві. Від подання цивільного позову під час судового розгляду відмовилася.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особу, оскільки показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в пред`явленому йому обвинуваченні та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, повторно.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується ст.50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації, визначеної ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він має зареєстроване місця проживання, не працевлаштований, не є інвалідом, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 836 від 05.12.2024р. « ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі дисоціального розладу особистості, синдрому залежності в внаслідок вживання опіоїдів. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує». Згідно характеристики за місцем мешкання, ОСОБА_5 в порушенні громадського порядку не помічено, скарг від сусідів та родичів не надходило. ОСОБА_5 раніше неодноразову судимий: 14.11.2014 р. Зміївським районним судом Харківської області, за ч. 2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік; 26.03.2015 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік; 21.06.2016р. Червонозаводським районним судом м.Харкова, за ч. 3 ст. 369 КК України, з урахуванням ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 30.11.2020 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, з урахуванням ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, має не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку. З матеріалів характеризуючих особу ОСОБА_5 під час відбування покарання в «Темнівській виправній колонії № 100» від 08.01.2022 р. вбачається, що ОСОБА_5 під час тримання в державній установі «Харківській слідчий ізолятор» характеризувався негативно, за допущені порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності двадцять шість разів з яких вісім разів поміщався до карцеру, заохочень не мав. Під час відбування покарання з 24.12.2021р. по 14.11.2022 р. характеризувався вкрай негативно, допускав порушення вимог режиму тримання, за що вісім разів притягувався до дисциплінарної відповідальності два рази з яких поміщався до дисциплінарного ізолятору установи.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а також те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, завдані збитки потерпілій не відшкодував, має не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, його вік, стан здоров`я та поведінку до вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, а саме у виді 5 років позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає вимогам ч.2 ст.50 КК України стосовно дотримання мети.

Суд не вбачає законних підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України та його звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м.Харкові від 29.11.2024 на тимчасово вилучене майно 27.11.2024 в приміщенні кімнати поліції на станції «Метробудівників» КП «Харківський метрополітен», в ході проведення огляду місця події, вилученого у ОСОБА_5 , яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: сумку коричневого кольору зі вставками темно-коричневого кольору у вигляді квадратиків, нанесено бренд «Louis Vuitton»; паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ідентифікаційний код, виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зв`язку ключів; бонусні картки різних магазинів у кількості 2 штук; візитівки; чорну шкіряну візитівку, з написом всередині «passport»; 2 карточки банку «УКРСІББАНК»; карточку банку «Приват БАНК» та мобільний телефон ТМ «iPhone» в чохлі пластиковому чорного кольору, на якому наявні об`ємні золотисті літери «DG», який було вилучено у ході огляду місця події 27.11.2024 року за адресою: м. Харків, вул. Олімпійська, буд. 35 під балконним виступом першого поверху на поверхні металевої білої конструкції, у відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 100, 124,174, 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судово-товарознавчих експертиз №CE-19/121-24/35909-TB від 04.12.2024р. та № CE-19/121-24/35908-TB від 04.12.2024р. по кримінальному провадженню № 0000051 у розмірі 1 989 грн 75 коп та 3 979 грн 50 коп.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 29.11.2024 у справі № 641/8538/24, на тимчасово вилучене майно 27.11.2024 в приміщенні кімнати поліції на станції «Метробудівників» КП «Харківський метрополітен», в ході проведення огляду місця події, вилученого у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: сумку коричневого кольору зі вставками темно-коричневого кольору у вигляді квадратиків, нанесено бренд «Louis Vuitton»; паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ідентифікаційний код, виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зв`язку ключів; бонусні картки різних магазинів у кількості 2 штук; візитівки; чорну шкіряну візитівку, з написом всередині «passport»; 2 карточки банку «УКРСІББАНК»; карточку банку «Приват БАНК» та мобільний телефон ТМ «iPhone» в чохлі пластиковому чорного кольору, на якому наявні об`ємні золотисті літери «DG», який було вилучено у ході огляду місця події 27.11.2024 року за адресою: м. Харків, вул. Олімпійська, буд. 35 під балконним виступом першого поверху на поверхні металевої білої конструкції.

Речові докази по кримінальному провадженню:

паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ідентифікаційний код, виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зв`язка ключів; бонусні картки різних магазинів у кількості 2 штук; візитівки; чорна шкіряна візитниця, з написом всередині «passport»; 2 картки банку «УКРСІББАНК; 1 картка банку «Приват БАНК» передані на зберігання до камери схову ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області ( квитанція № 100)після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_6 ;

мобільний телефон ТМ «Аррle» модель «іРhone 11 Рrо Мах 256 GB Gold» у пластиковому чохлі чорного кольору переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області (квитанція №101) після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_6 ;

сумка жіноча коричневого кольору з написом «Speedy» та написом «Louis Vuitton Paris», комбінована обкладинка для зберігання документів, купюр, банківських карт прямокутної форми, чорного кольору «Neri Karra» передані на зберігання до камери схову ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області (квитанція №102) після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_6 ;

DVD-диск, на якому містить відеозапис з камери відеоспостереження зі станції метро «Палац Спорту» КП «Харківський метрополітен» від 23.11.2024, долучений до матеріалів кримінального провадження після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1