Справа № 615/493/25
Провадження № 1-кс/615/151/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000106 від 29.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановив:

31.03.2025 до суду надійшло клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб через наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та ризиків, передбачених п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким можливо лише шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування наявності ризиків слідчий зазначає, щоОСОБА_6 , розуміючи можливість отримати значний термін покарання, усвідомлюючи неминучість та невідворотність покарання, будучи особою, яка не працює та не навчається, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що відноситься до ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Оскільки підозрюваний розуміє тяжкість покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, з метою зміни показань на свою користь може здійснювати будь-який тиск на свідків та потерпілого, що у свою чергу ускладнить проведення досудового розслідування у розумні строки та об`єктивного встановлення усіх обставин вчиненого злочину, що відноситься до ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що відноситься до ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри викладені обставини, на думку слідчого, дають підстави вважати, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання наведених ризиків.

Клопотання погоджено заступником керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини. Наполягав на обґрунтованості підозри та наявності зазначених в клопотанні ризиків, посилаючись на зібрані на цей час докази. Вважає, що більш м`які запобіжні заходи застосовувати неможливо, оскількиОСОБА_6 вчинив злочин на території домоволодіння, де проживає; очевидці дружина та сусіди; на даний час зібрано ще не всі докази; відсутні звернення з приводу порушення прав підозрюваного, що унеможливлює застосування домашнього арешту. Оскільки дії підозрюваного мають насильницький характер, просить застосувати тримання під вартою без внесення застави.

Зауважив, що згідно із зібраними доказами саме активні дії ОСОБА_6 призвели до смерті потерпілого. Всі інші обставини, викладені стороною захисту, можуть бути досліджені під час досудового розслідування, в тому числі щодо перевищення меж оборони, на цей час таких доказів немає. Під час освідування у підозрюваного не встановлено жодних тілесних ушкоджень. На одязі відсутні сліди боротьби. Удар потерпілому наніс за межами подвір`я. Підстав для перекваліфікації дій не вбачає.

Підозрюваний підтримав клопотання слідчого частково, просить застосувати домашній арешт. Суть підозри йому зрозуміла, визнає, що вдарив потерпілого ножем, але з метою самозахисту, оскільки той переліз через паркан, зайшов до нього до літньої кухні, відразу почав виражатися нецензурною лайкою, потім двічі вдарив долонею по щоці, витягнув на вулицю за куртку та за 2-3м від дверей кухні наніс 2-3 удари в пах і кулаком у скроню. До цього він телефонував, але підозрюваний відбивав, якби знав, що прийде, то закрився б у кухні. У відповідь не перешкоджав діям потерпілого, лише матюкався, так як боявся битися з ним: вагою 120кг, значно молодший. Був в стані афекту, тому наніс удар ножем, який взяв на кухні, оскільки різав ковбасу, так з ним і вийшов. До цього думав, що заспокоїться. Коли він упав, побіг за полотенцем, щоб зупинити кров, попросив доньку викликати швидку допомогу, але потерпілий помер. Конфлікт до удару відбувався протягом 10 хв. Коли зрозумів, що потерпілий помер, викинув ніж на задньому дворі біля туалету. Шкодує про вчинене. Звернув увагу, що потерпілий рік назад побив його, весь час не давав проходу, як і іншим жителям села. В цей раз пред`явив претензії, що підозрюваний їздить мимо нього на мотоциклі, який гучно працює. Вказав, що дійсно змушений їздити мимо території потерпілого, так як іншої дороги до магазину немає.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання через необґрунтовану кваліфікацію кримінального правопорушення. Зауважила, що подія злочину відбулася на подвір`ї підозрюваного, ініціатором конфлікту був потерпілий, який вів себе агресивно, погрожував. Наголосила, що дії підозрюваного вказують на самозахист, свідчать про відсутність умислу на вбивство. Підозрюваний не мав можливості відбитись, після спричинення удару намагався викликати ШМД. Знаряддя злочину він видав добровільно, надає показання, не спотворюючи обставин події, які узгоджуються з показаннями свідків, тим самим сприяє розкриттю злочину. Не судимий, учасник бойових дій, має нагороди та поранення, що пояснює неконтрольовані дії підозрюваного з метою самозахисту у разі агресії та переваг нападника, але не розрахував небезпечність наслідків. Вважає, що поведінка підозрюваного не свідчить про необхідність його ізоляції, просить застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження в його межах, слідчий суддя доходить такого висновку.

Із доданих до клопотання доказів, 29.03.2025 близько 21:00 ОСОБА_7 перебував за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виникла словесна сварка. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , реалізуючи який, діючи умисно, передбачаючи і свідомо розуміючи настання наслідків у виді смерті потерпілого, в момент, коли потерпілий стояв перед ним обличчям, маючи при собі ніж, який заздалегідь взяв з кухонного столу на кухні, наніс ОСОБА_8 один удар лезом ножа в ліву частину грудної клітини, чим спричинив щілиноподібної форми рану розмірами 2х0,5см. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 настала смерть потерпілого ОСОБА_8 .

За даним фактом розпочато кримінальне провадження №0000106 від 29.03.2025, внесене до ЄРДР за ч.1 ст.115 КК України.

ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України 30.03.2025 о 01:10 в службовому кабінеті слідчого (фактично 29.03.2025 о 21:10 за адресою: вул. Садова, 94, с. Покровка).

В цей же день, 30.03.2025, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

На підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину слідчим суддею досліджено докази: протокол огляду місця події; протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протокол затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України, повідомлення про причини смерті потерпілого, а саме гемотампонада навколосерцевої сумки, проникаюче колото-різане поранення черевної та грудної порожнини з ушкодженням внутрішній органів.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував достовірність та правильність складення зібраних слідчим доказів, не згоден з оцінкою обставин події та кваліфікацією його дій.

Слідчий суддя відзначає, що на даному етапі кримінального провадження суд не вправі давати оцінку належності та допустимості доказів, а також обґрунтованості підозри та кваліфікації пред`явленого обвинувачення, оскільки ці обставини будуть досліджуватися судом під час судового розгляду, за результатами якого буде прийнято остаточне рішення.

Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги, що досліджені докази надають достатньо підстав вважати наявність обґрунтованої підозри. Твердження підозрюваного щодо правильності кваліфікації його дій можливо перевірити лише під час досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. (ст.177 КПК України)

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

За змістом ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, санкція статті якого встановлює покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Із досліджених доказів про особу, ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає АДРЕСА_1 , разом з дітьми та дружиною. За місцем проживання характеризується з нейтральної сторони. Ніде не працює. В розвитку громади участі не приймає. Не судимий в силу ст.89 КК України. За даними військового квитка, проходив військову службу в АТО, зарахований в запас 27.04.2016 за ст.18 ЗУ «Про ВО і ВС». Перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ОСОБА_12 ), підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Взятий на військовий облік 28.01.2022.

Оцінюючи сукупність обставин, визначених ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості, дані про його особу, та вважає доведеним наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, запобігти яким не зможуть менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

З огляду на викладене, відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання ним процесуальних обов`язків та попередить вчинення протиправних дій.

Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-372 КПК, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком 60 днів, тобто до 27.05.2025.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1