УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання провідного інспектора Солом`янського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

Провідний інспектор Солом`янського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернулась до суду з даним поданням.

Подання обґрунтовано тим, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Іспитовий строк закінчився 24.02.2023 року.

Крім того, засуджений ОСОБА_5 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.309 КК України та 04.10.2021 був засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва до покарання у виді штрафу, в розмірі 34000 грн., який засудженим було сплачено одразу в день постановлення вироку.

Солом`янський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області направив до суду клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Прокурор в судовому засідання заперечила проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що відповідно до ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Проте, як вбачається з матеріалів подання, ОСОБА_5 вчинив новий злочин в період іспитового строку та був засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва 04.10.2021 за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу, в розмірі 34000 грн. Крім того, в поданні не вірно зазначено дату вироку Печерського районного суду м. Києва, дату закінчення іспитового строку, а отже подання є передчасним, а твердження про виконання засудженим умов звільнення від покарання з призначенням іспитового строку є безпідставними.

Перевіривши матеріали особової справи, заслухавши думку прокурора, яка заперечила проти задоволення клопотання, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, вироком Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Вирок набрав законної сили 30 травня 2021 року.

Іспитовий строк за даним вироком закінчився 24.05.2023 року.

Частиною 1 ст. 78 Кримінального кодексу України визначено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно дост.165Кримінально-виконавчогокодексу України,іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Системний аналіз вказаних правових норм дає підстави зробити висновок про те, що звільнення засудженого від призначеного йому судом покарання після закінчення іспитового строку, можливе лише за умов, що він виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення.

Положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 78 Кримінального кодексу України унормовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

За змістом вказаної норми, в ній не йде мова про те, що факт вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку повинен бути підтверджений вироком суду, який набрав законної сили, оскільки, відповідно до загальних положень закону України про кримінальну відповідальність, поняття вчинення кримінального правопорушення, не є тотожнім поняттю визнанню винуватим та засудженню за вчинення кримінального правопорушення, а тим більше поняттю засудженого у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Києва 04.10.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу, в розмірі 34000 грн., який засудженим було сплачено одразу в день постановлення вироку.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

При цьому, суд зазначає, що вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового кримінального правопорушення визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.

Таким чином, ухвалення судом рішення про звільнення ОСОБА_5 від покарання за попереднім вироком позбавить суд можливості, у разі ухвалення обвинувального вироку, призначити остаточне покарання з дотриманням цих вимог закону. В той же час, якщо суд дійде висновку про невинуватість особи, питання про його звільнення від призначеного покарання за попереднім вироком, в подальшому може бути вирішене судом.

Враховуючи наведене, підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2021 року за ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку із закінченням іспитового строку на теперішній час відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні поданого засудженим клопотання.

На підставі ч.1 ст.78 КК України, ч.2 ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання провідного інспектора Солом`янського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1