Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-кп/4805/351/25
Категорія ст.314 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 14 жовтня 2024 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001844 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.201-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 14 жовтня 2024 року повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001844 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.201-1 КК України.

Суд першої інстанції вважав, що з наведеного змісту обвинувального акта неможливо зробити висновок щодо точного місця вчинення кримінального правопорушення, оскільки не визначено місто, вулиця, номер будь-якого будинку на вулиці (провулку) для конкретизації місця, а зазначено як «митний пост «Ягодин» Волинської митниці» та «відділ митного оформлення № 1 митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці», втім без визначення міста, вулиці та прив`язки до конкретного об`єкту у ньому. Не зазначено й причини неможливості більш точного його встановлення.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Вважає, що ухвала суду є незаконною, винесена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_6 викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та викладено формульоване обвинувачення.

Стверджує, що місцезнаходження Житомирської митниці, як юридичної особи (м.Житомир, вул.Перемоги 25) сторона обвинувачення визнала місцем вчинення злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення обвинуваченого та захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався у повному обсязі.

Суд при проведенні підготовчого судового засідання, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до частин 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Недотримання вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення судом обвинувального акта прокурору.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

В обвинувальному акті, у викладі фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими та формулюванні обвинувачення зазначено, що місцем вчинення кримінального правопорушення є митний пост «Ягодин» Волинської митниці та відділ митного оформлення № 1 митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці.

Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що з наведеного змісту обвинувального акта неможливо зробити висновок щодо точного місця вчинення кримінального правопорушення, оскільки не визначено місто, вулиця, номер будь-якого будинку на вулиці (провулку) для конкретизації місця.

Крім того, в обвинувальному акті не зазначено й причини неможливості більш точного встановлення місця вчинення кримінального правопорушення.

Наведене, у свою чергу, позбавляє суд перевірити, чи вказане кримінальне провадження належить до його підсудності.

При цьому питання про підсудність кримінального провадження підлягає першочерговому вирішенню, оскільки порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, оскільки згідно з п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, якщо судове рішення ухвалено з порушенням правил підсудності, воно у будь-якому разі підлягає скасуванню судом вищої інстанції.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що в обвинувальному акті, в порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, не зазначено місця вчинення кримінального правопорушення, що позбавляє суд першої інстанції можливості належним чином перевірити питання підсудності цього обвинувального акту та призначити судовий розгляд.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору.

На переконання апеляційного суду місцем вчинення кримінального правопорушення є місце у просторі, де було розпочато, закінчено злочин, або де настав злочинний наслідок, а тому доводи прокурора, що місцем вчинення злочину є центральний офіс митниці де зареєстрована юридична особа, хоча дії, які утворюють склад кримінального правопорушення вчинялися в іншому віддаленому від офісу місці (населеному пункті) є очевидно помилковими.

Також, апеляційний суд не може погодитися і з доводами прокурора про необов`язковість, зазначення в обвинувальному акті конкретного місця вчинення кримінального правопорушення, оскільки розташування митних постів є загально відомою інформацією.

Таке вільне трактування п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, в разі, коли стороною обвинувачення достеменно встановлено місце вчинення кримінального правопорушення, однак воно замовчується у обвинувальному акті може свідчити про порушення положень п. а ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., в якій визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Обвинувачення повинно бути конкретним, обвинувачена особа реалізує своє право на захист від пред`явленого їй конкретного обвинувачення (відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 110, 291, 314 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 14 жовтня 2024 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001844 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.201-1 КК України без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: