печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2014 у кримінальному провадженні №0000046 від 04.02.2013, -

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту, у межах кримінального провадження №0000046 від 04.02.2013, що накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2014 у справі № 757/1697/14-к на автомобіль автомобіль AUDI А7 2.8, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , чорного кольору, який належить ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 є власником автомобіля AUDI А7 2.8, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 30.07.2013.

21.01.2014 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/1697/14-к задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ МВС України та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль AUDI А7 2.8, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , чорного кольору.

13.03.2014 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/5220/14-к частково задоволено клопотання адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , які діють в інтересах ОСОБА_5 та скасовано накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2014 у кримінальному провадженні № 0002594, арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на автомобіль AUDI А7 2.8, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , чорного кольору, в частині позбавлення його права володіння і користування вказаним автомобілем.

Відповідно до вказаного вище арешт, в частині розпорядження вказаним автомобілем, залишився в силі.

25.12.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002594 внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України.

В межах вищевказаного кримінального провадження, 26.12.2013 повідомлено про підозру за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а 27.12.2013 повідомлено про підозру за цими ж кримінальними правопорушеннями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

В подальшому, 04.02.2014 діяння перекваліфіковано із ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України.

04.02.2014 матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , виділено у окреме провадження, яке зареєстровано у ЄРДР під №0000046.

25.02.2015 заступником начальника 2 відділу процесуального керівництва досудовим розслідування і підтриманням державного обвинувачення управлінням нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000046 відносно ОСОБА_5 .

Таким чином, на сьогоднішній день кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 не здійснюється, ОСОБА_5 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, не відноситься до кола осіб, на майно яких згідно з ст. 170 КПК України може бути накладено арешт.

Адвокат зазначає, що на даний час відсутня необхідність такого ступеню втручання у права і свободи заявника, як накладення арешту на його майно.В той же час, арешт на автомобіль AUDI А7 2.8, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, накладений ухвалою слідчого судді від 21.01.2014, в частині позбавлення права розпорядження вказаним автомобілем, залишається нескасованим.Наявність арешту автомобіля, відомості про який внесені до відповідних інформаційних систем МВС, позбавляє заявника законного права вільно розпоряджатися своїм майном.Подальша дія арешту автомобіля AUDI А7 2.8, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , чорного кольору, є безпідставною.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , підтримав клопотання, просив задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та додані до нього документи приходить наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2014 у справі №757/1697/14-к, накладено арешт на автомобіль автомобіль AUDI А7 2.8, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , чорного кольору, який належить ОСОБА_5 .

13.03.2014 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/5220/14-к частково задоволено клопотання адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , які діють в інтересах ОСОБА_5 та скасовано накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2014 у кримінальному провадженні № 0002594, арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на автомобіль AUDI А7 2.8, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , чорного кольору, в частині позбавлення його права володіння і користування вказаним автомобілем.

25.02.2015 заступником начальника 2 відділу процесуального керівництва досудовим розслідування і підтриманням державного обвинувачення управлінням нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000046 відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до мотивувальної частини ухвали від 21.01.2014, метою накладення арешту на майно є забезпечення можливо заявлених в подальшому цивільних позовів та з метою відшкодування судових витрат.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, та відсутніми ризиками які слугували підставами для накладення арешту на майно, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для подальшого арешту майна спростовується, а також ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.01.2014, у кримінальному провадженні № 0002594 від 25.12.2013 ( з якого виділено кримінальне провадження №0000046) на автомобіль AUDI А7 2.8, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , чорного кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1