Справа № 209/8018/24
Провадження № 1-кп/209/330/24
У Х В А Л А

Іменем України

09 грудня 2024 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000671від 03.08.2024 року та клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, має вищу освіту, розлученого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.01.2024 року Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненій від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває вищевказаний обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 ..

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, одне з яких є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_4 усвідомлює неможливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням за злочин, вчинений під час випробування за попереднім вироком, а тому, не маючи місця роботи чи навчання, джерела доходу, утриманців, тобто міцних та сталих соціальних зв`язків, які могли б утримувати його в межах міста, у будь-який час з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин може залишити межі міста/області. При цьому, перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема, домашнього арешту, ОСОБА_4 зможе раптово, не попередивши суд, залишити місце свого проживання з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні: ОСОБА_4 усвідомлюючи загрозу реального відбування покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зможе вчинити спроби незаконного впливу на потерпілого та свідків, з метою спонукання їх до відмови від надання показань чи зміни показань, ухилення від подальшої явки до суду. При цьому, перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, обвинувачений шляхом використання сучасних технологій зможе самостійно здійснити зв`язок зі свідком ОСОБА_7 , або безперешкодно залучити до спроб незаконного впливу на нього інших осіб, а на свідка ОСОБА_8 і потерпілого ОСОБА_6 взагалі зможе взагалі безперешкодно впливати, проживаючи з ними за однією адресою; вчинити інше кримінальне правопорушення: враховуючи той факт, що громадянин ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності у період встановленого щодо попереднім вироком випробування, а також відсутність міцних соціальних зв`язків, зокрема, місця роботи чи іншого законного джерела доходу, у сукупності безумовно вказують на стійку антисоціальну спрямованість поведінки, а також на те, що вчинення злочинів є одним з шляхів для заробітку коштів. Тому, існує ризик продовження обвинуваченим протиправної діяльності та вчинення ним інших кримінальних правопорушень, зокрема, проти власності, з метою заробітку коштів. Стверджує, що неможливо запобігти зазначеним ризикам, які не зменшились, які виправдовують тримання особи під вартою, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити; потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо просили вирішити питання на розсуд суду.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження із зазначеного питання, кожного окремо, проаналізувавши та співставивши зазначені питання між собою та у сукупності з позицією сторін кримінального провадження, змістом обвинувального акту, а також вимогами КК та КПК України, суд приходить до наступного висновку.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчиться до наступного судового засідання, однак завершити кримінальне провадження неможливо, оскільки триває судовий розгляд.

З`ясовано, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 рокудо ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 58 днів, тобто до 18.00 години 17 грудня 2024 року з визначенням застави у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Окрім того, ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Статтею 199 КПК України передбачений порядок продовження строку тримання під вартою, зокрема ч. 3 даної статті передбачає, що клопотання про продовження строків тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На виконання вказаних вимог кримінального процесуального закону судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності та кримінального проступку під час іспитового строку,за вчинення яких, у разі доведенні його винуватості, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, неодружений, на утриманні нікого не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, зважаючи на ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує останньому, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Водночас суд враховує ризик можливого впливу на свідків та потерпілого, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже судовий розгляд даного кримінального провадження не розпочато, потерпілий та свідки безпосередньо перед судом не допитані.

Тобто, в цьому кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які аргументовано посилається прокурор у своєму клопотанні, які на сьогоднішній день не зменшились.

Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою, що відповідає і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються останньому,в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому є найбільш прийнятним за даних умов.

За наведених обставин, продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 є обґрунтованим і доцільним.

Разом з цим, згідно з п. 2 ч. 5ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи характер і обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , враховуючи дані про його особу, його майновий стан та наявність встановлених ризиків, визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у даному випадку буде пропорційним щодо його особи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти встановленим ризикам та не є завідомо непомірним для обвинуваченого із урахуванням викладеного вище.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 лютого 2025 року .

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в сумі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок, що дорівнює тридцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на наступний депозитний рахунок: одержувач - ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, Код , МФО 820172, р/р UA0017442 ДКСУ, м. Київ призначення платежу: за кого (ПІП) та номер справи, обов`язково зазначати інформацію про постанову судді або ухвалу суду, який обрав заставу мірою запобіжного заходу, ПІБ обвинуваченого.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені п.п. 1- 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, до 06 лютого 2025 року, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_8 ,ОСОБА_7 ;

- не відлучатися з населеного пункту м. Кам`янське без дозволу прокурора або суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти, та повідомити усно і письмово прокурора та Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1