Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/559/25
Провадження № 1-кп/542/79/25
В И Р О К

Іменем України

03 квітня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов до суду разом із угодою про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 07 березня 2025 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , уродженки с. Малий Кобелячок, Полтавський район, Полтавська область, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, яка має на утриманні трьох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в силу статті 89 КК України не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обставин, встановлених судом

06 березня 2025 року, близько 19 год 30 хв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які перебували в одній із кімнат будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 повернулася до ОСОБА_4 та лівою долонею нанесла удар по правій частині обличчя ОСОБА_4 , від чого остання впала спиною на підлогу. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_5 правим коліном придавила ліве стегно ОСОБА_4 та вкусила її за праву руку із внутрішньої сторони. Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_5 правою рукою, зігнутою у кулак, з заду наперед нанесла один удар по лівій кисті ОСОБА_4 , після чого пальцями правої руки схопила за кисть лівої руки ОСОБА_4 та викрутила її у ліву сторону.

Висновком експерта від 17 березня 2025 року за наслідками проведеної судово-медичної експертизи встановлено, що потерпілій ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому 5-ї п`ясткової кістки лівої кисті зі зміщенням уламків, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я та синців: в проекції крижі зліва, на зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, на передній поверхні правого передпліччя в середній третині, яке кваліфікується кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження.

Кваліфікація дій обвинуваченого органами досудового розслідування

Органами досудового розслідування дії обвинуваченої кваліфіковані за частиною 1 статті 122 КК України, а саме: як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених статтею 121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Позиції сторін

У ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 28 березня 2025 року уклали письмову угоду про примирення між собою, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за частиною 1 статті 122 КК України, в якій вказано, що обвинувачена ОСОБА_5 щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, претензії з боку ОСОБА_4 відсутні.

Згідно з угодою про примирення ОСОБА_5 визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за частиною 1 статті 122 КК України у виді одного року позбавлення волі.

В угоді сторони визначили, що у разі затвердження угоди судом, на підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 доцільно звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Також в угоді про примирення вказано згоду сторін на призначення покарання та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України.

Прокурор вважав, що угоду укладено відповідно до вимог закону, а тому просив цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджену в ній міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення. Вказала, що укладення угоди було добровільним, вона примирилась із обвинуваченою, не має до неї претензій, наслідки укладення та затвердження угоди їй зрозумілі.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнала повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення. Просила суд затвердити угоду між нею та потерпілою і призначити узгоджене покарання. Вказала, що щиро розкаюється у вчиненому, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про примирення, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які їй були роз`яснені судом у ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до неї застосовано.

Мотиви суду

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши з приводу її затвердження думку обвинуваченої, потерпілої та прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд дійшов висновку, що угода про примирення повинна бути затверджена, а обвинуваченій мають бути призначені узгоджені вид та міра покарання за наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КК України, яке згідно зі статтею 12 КК України є нетяжким злочином.

Крім цього, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 477 КПК України, кримінальне провадження, розпочате дізнавачем, зокрема, за частиною 1 статті 122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин) є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши доводи обвинуваченої, потерпілої, думку прокурора щодо можливості затвердження укладеної угоди про примирення, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 за частиною 1 статті 122 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачена в підготовчому судовому засіданні підтвердила, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

У підготовчому судовому засіданні також встановлено, що потерпіла та обвинувачена розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені статтею 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Висновок суду про відповідність угоди вимогам закону

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 та призначення обвинуваченій визначеної в угоді міри покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374, 469, 473, 475 КПК України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 28 березня 2025 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 07 березня 2025 року.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України.

Обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Згідно з частиною 6 статті 376 КПК України, копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини 3 статті 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Резолютивна частина вироку проголошена судом на підставі частини 15 статті 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_9