ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/11202/24

Номер провадження 1-кп/495/1049/2024

18 березня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 від 05 грудня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бикоза Білгород-Дністровського району Одеської області, військовозобов`язаного, з неповною середньою освітою, розлученого, не працюючого, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 серпня 2016 року ОСОБА_5 зобов`язано сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання спільної дитини сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 19.07.2016 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 23.05.2029 року.

Однак, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про встановлений судом обов`язок сплачувати аліменти, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених судовим рішенням коштів на утримання дитини (аліментів), ігноруючи дане рішення та ухиляючись від його виконання, будучи фізично здоровим, при цьому упродовж тривалого часу не вживаючи офіційних заходів щодо працевлаштування, умисно, протиправно порушуючи обов`язки батька передбачені ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-183 СК України, всупереч вимогам ст.ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 21.11.1989, відповідно до положень яких батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, не сплачував встановлені судом кошти (аліменти) на утримання дитини.

Заходів щодо погашення заборгованості по аліментах не вживав та матеріальної допомоги своїй дитині не надавав незважаючи на те, що мав під час вказаного періоду тимчасові заробітки.

У зв`язку з ухиленням від виплати аліментів ОСОБА_5 , попереджався державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів, однак, попередження ігнорував та продовжував ухилятись від виплати коштів на утримання дитини, в результаті чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 30.11.2024 року становить 102 тисячі 619 гривень 35 копійок, що сукупно перевищує суму за 3 місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, що полягає у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення, підтвердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення в час, спосіб та при обставинах, які викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що рішенням Білгород-Дністровського суду Одеської області з 19.07.2016 року йому присуджено сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття. Аліменти не сплачував, оскільки не мав та не має постійної роботи, перебуває у скрутному матеріальному становищі. Працює за наймом, займається тимчасовими підробітками. Перебуває у цивільному шлюбі та є батьком малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває на його утриманні. Попереджався державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного ВДВС ПМУ МЮ (м.Одеса) про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів, однак продовжив ухилятись від виплати коштів на утримання дитини, в результаті чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів, яка становить понад 100000 гривень, точну суму не пригадує. Висловив розкаяння у вчиненні проступку та намір виплатити заборгованість при отриманні роботи.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим суті обвинувачення, змісту обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, згідно яких обвинувачений у такому випадку буде позбавлений права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, доведена повністю.

Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що останній на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має неповну середню освіту, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, не працевлаштований, без постійного місця реєстрації, не є депутатом та не має інвалідності, військовозобов`язаний, розлучений, перебуває у цивільному шлюбі.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема те, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України відноситься до кримінальних проступків, конкретні обставини справи і ставлення обвинуваченого до скоєного, а саме повне визнання своєї вини, висловлення каяття та відсутність вживання будь-яких заходів по виправленню вчиненого, зменшенню заборгованості, пошуку роботи тощо.

За таких обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 1 ст.164 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України та призначити покарання у виді 96 (дев`яносто шести) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1