ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1168/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_5 ,

під час судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000486 від 24.06.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоукраїнка Чорнобаївського району, Черкаської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

Історія провадження

До Дарницького районного суду м. Києва 18 листопада 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000486 від 24.06.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 грудня 2024 року обвинувальний акт призначено до судового розгляду у відкритому судовому засідання суддею одноособово.

Під час судового засідання 21 березня 2025 року прокурором ОСОБА_3 заявлене клопотання про продовження строку дії обов`язків, раніше покладених на обвинувачену ОСОБА_5 .

Доводи клопотання

Прокурор вказує, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Одночасно з цим визначено альтернативний запобіжний захід - заставу у розмірі 132 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті становить 399 696 грн. У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави на неї покладалися додаткові обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

08 липня 2024 року за ОСОБА_5 внесено заставу, у зв`язку з чим останню звільнено з-під варти. Таким чином, з 08 липня 2024 року ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави з одночасним покладенням на неї додаткових обов`язків.

Востаннє ухвалою суду від 23.01.2025 ОСОБА_5 продовжено обов`язки строком на два місяці, тобто до 23.03.2025.

Посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, прокурор зазначає про необхідність продовження строком на два місяці обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_5 .

Позиція учасників судового засідання

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та наполягала на тому, що ці ризики продовжують існувати дотепер.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення цього клопотання, наголошуючи при цьому, що обвинувачена жодного разу не порушувала свої процесуальні обов`язки.

Встановлені судом обставини

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року у цьому кримінальному провадженні до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Водночас цією ухвалою ОСОБА_5 визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 132 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 399 696 грн. У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави на неї покладалися відповідні обов`язки.

08 липня 2024 року за ОСОБА_5 внесено заставу, у зв`язку з чим останню звільнено з-під варти. Таким чином, з 08 липня 2024 року ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави у відповідному розмірі з одночасним покладенням на неї обов`язків. При цьому ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва 02 жовтня 2024 року ОСОБА_5 розмір застави зменшений до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто до 242 240 грн.

Надалі строк обов`язків, покладених на ОСОБА_5 продовжувався. Востаннє під час судового засідання ухвалою Дарницького районного суду м. Києва 23 січня 2025 року ОСОБА_5 продовжено до 23 березня 2025 року включно.

Положення закону

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України одним із запобіжних заходів є застава. Зміст цього запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено, що у разі застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, в тому числі застави, на нього покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. Частина 7 згаданої норми закріплює, що такі обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Правила розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу унормовані ст. 194 КПК України. Згадана норма зобов`язує суд при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви суду

З огляду на викладені законодавчі положення, зважаючи на особливості порядку продовження строку дії обов`язків, при вирішенні питання про доцільність продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_5 , суд має з`ясувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, а також наявність обставин, які свідчать про те, що встановлені слідчим суддею ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.

Щодо обґрунтованості підозри суд зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, коли обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 скерований до суду, та на теперішній час здійснюється судовий розгляд по суті, повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень не є вочевидь необґрунтованою.

Розглядаючи питання наявності ризиків, суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченої, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на сторону обвинувачення обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання прокурор посилалась на те, що на теперішній час продовжують існувати ризики, визначені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинуваченої від суду, ризик незаконного впливу на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчините інше кримінальне правопорушення.

Дослідивши клопотання та наявні в суду матеріали судового провадження, суд погоджується з доводами прокурора про те, що ризик переховування ОСОБА_5 від суду не втратив своєї актуальності.

Існування такого ризику ґрунтується, перш за все, на висунутому ОСОБА_5 обвинуваченні за кримінальні правопорушення, покарання за які передбачене у виді реального позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна; позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, (може бути призначене за злочини передбачені ч. 2 ст. 305; ч. 3 ст. 307 КК України, у вчиненні яких вона обвинувачується).

На переконання суду, тяжкість можливого покарання може спонукати обвинувачену переховуватися від суду. Так суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Водночас вказана обставина не є вирішальною для суду, та оцінюється в сукупності з іншими даними провадження.

При оцінці ризику впливу на свідків суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

При цьому суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримав у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ба більше, на переконання суду, із направленням обвинувального акта до суду ризик незаконного впливу на свідків актуалізується, оскільки за наслідками ознайомлення з матеріалами кримінального провадження обвинувачена особа стає обізнаною про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні, а також із змістом наданих ними показань.

За наведених обставин суд погоджується із прокурором, що ОСОБА_5 , будучи обізнаною про перелік свідків, за відсутності обмеження у спілкуванні із ними, може здійснити на свідків вплив з метою спонукання їх до ненадання або зміни вже наданих показань, перекручування або спростування обставин, які їм можуть бути відомі.

У зв`язку з цим, з метою мінімізації такого ризику, суд вважає за необхідне продовжити покладений на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язок утримуватись від спілкування зі свідками з приводу обставин, зазначених в обвинувальному акті у цьому кримінальному провадженні.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то у цій частині суд не погоджується з доводами сторони обвинувачення, оскільки суду не надано жодних доказів в обґрунтування припущення можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином з боку обвинуваченої ОСОБА_5 .

У той же час, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення суд вважає доведеним, оскільки обвинуваченій ОСОБА_5 інкримінується збут наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах, остання наразі не працевлаштована, отже відсутні будь-які джерела доходу, що може спонукати її вчинення нових злочинів з метою забезпечення умов для свого існування.

Незважаючи на той факт, що обвинувачена раніше не судима, суд вважає, що ризик вчинення кримінального правопорушення не припинив існувати.

Отже, враховуючи надані матеріали, суд встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_5 може переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На переконання суду, оскільки іншим чином запобігти встановленим ризикам неможливо, то обмеження, застосовані до ОСОБА_5 є виправданими та забезпечують цілі кримінального провадження.

Підсумовуючи викладене, оскільки покладені на ОСОБА_5 обов`язки в поєднані з внесеною сумою застави забезпечують її належну процесуальну поведінку та виконання нею процесуальних обов`язків, з метою мінімізації доведених ризиків, суд вважає за можливе клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії обов`язків.

З огляду на викладене та керуючись статтями 177, 182, 183, 194, КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на два місяці, а саме:

- прибувати за першим викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті у кримінальному провадженні за № 0000486 від 24.06.2024;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянки України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України;

Термін дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_5 визначити до 19 травня 2025 року включно.

Здійснення контролю за виконанням покладених на обвинувачену обов`язків доручити прокурору Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , яка здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000486 від 24.06.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1