Справа № 229/6909/23
Провадження № 1-кп/211/316/25
У Х В А Л А

іменем України

24 січня 2025 року

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора (у режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

обвинуваченого (у режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

захисника (у режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 31 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000696 від 13.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вказане кримінальне провадження.

Підготовче судове засідання було призначене на 24 січня 2025 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Вважає за необхідне направити обвинувальний акт до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності.

На думку прокурора наразі продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. На вказані ризики, на думку прокурора, вказують ті обставини, що ОСОБА_6 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком до 15 років, може навмисно переховуватись від суду та повторно вчинити злочин, оскільки обвинувачений вчинив замах на вбивство в умовах воєнного стану, та бажає уникнути кримінальної відповідальності. Залишаючись не під вартою обвинувачений може впливати на свідків, які ще не були допитані в ході судового розгляду та може, оскільки він є військовослужбовцем, вжити заходів щодо псування або підроблення документів. Просить не визначати заставу відповідно до ст. 183 КПК України. Крім того, просив етапувати обвинуваченого до ДУ "Криворізька установа виконання покарань №3".

Обвинуваченому вручена пам`ятка про права та обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України, з якими обвинувачений ознайомлений, клопотань не має, заперечує проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Не заперечує щодо вирішення питання щодо направлення матеріалів справи для визначення підсудності.

Захисник обвинуваченого заперечувала проти клопотання стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначивши, що обвинувачений більше одного року перебуває під вартою, прокурором не доведено наявність ризиків, на якій він посилається, зокрема щодо обставин, які свідчать про можливість ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Також зазначає, що обвинувачений є військовослужбовцем, який при зміні запобіжного заходу, може повернутись до військової частини та продовжити проходити військову службу, наразі відсутня інформація стосовно місця перебування потерпілих, в зв`язку з чим вважає, що обвинувачений не зможе здійснювати жодного впливу на них. Також, зазначає, що обвинувачений за місцем проживання та служби характеризується позитивно, до відповідальності не притягався, мати померла, має літнього батька та брата з інвалідністю на утриманні. У зв`язку з вищезазначиним просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора та вважає, що оскільки ОСОБА_6 є військовослужбовцем, то триматися під вартою він повинен в межах відповідної гауптвахти. Не заперечує щодо вирішення питання щодо направлення матеріалів справи для визначення підсудності.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу,колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді від 05.12.2024 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 02.02.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження відносно ОСОБА_8 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених у ст. 177 КПК України.

Колегія суддів, в обґрунтування продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилається на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, обвинуваченому інкриміновано злочин проти життя та здоров`я осіб, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку цього діяння, також, у даному кримінальному провадженні новим складом суду ще не було проведено жодного судового засідання, а, отже, не досліджено докази у справі, зокрема, не допитані свідки, тому мають місце ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, наявність зазначених обставин не дає підстав аби змінити обраний ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, що свідчить про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.

Крім того, керуючись п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не встановлювати розмір застави.

Щодо клопотання прокурора щодо етапування обвинуваченого до ДУ "Криворізька установа виконання покарань №3", коллегія суддів вважає, що дане питання є передчасним, оскільки першочергово повинно бути вирішено питання щодо підсудності даного кримінального провадження. Враховуючи зазначене, на теперішній час тримання під вартою ОСОБА_6 повинно відбуватися в умовах гауптвахти.

Вирішуючи питання про можливість призначення справи до судового розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, передбачені частиною 3 ст. 314 КПК України. Одним із рішень, які вправі ухвалити суд у підготовчому судовому засіданні, є рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України вказане питання підлягає першочерговому з`ясуванню, оскільки судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правило підсудності.

А відтак всі інші питання, у тому числі щодо призначення до судового розгляду, мають вирішуватися належним судом.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками закінченого замаху на умисне вбивство двох осіб, з хуліганських мотивів.

Частиною 1 ст. 32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Місце вчинення злочину - це певна територія, на якій вчинюється передбачене КК суспільно небезпечне діяння.

Так, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 13.05.2023 приблизно о 02-00 год. на місці тимчасового пункту відновлення військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 з мотивів явної неповаги до суспільства, вичвляючи особливу зухвалість відносно військовослужбовців цієї ж частини, з хуліганських мотивів, маючи намір на умисне вбивство, на відстані не більше восьми метрів, здійснив не менше тридцяти восьми пострілів у бік сержанта ОСОБА_9 та солдата ОСОБА_10 від яких останнім спричинено тілесні ушкодження без настання смерті.

Отже, місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України, є м. Часів Яр Бахмутського району Донецької області.

Рішенням Вищої ради правосуддя №3707/0/15-24 від 19.12.2024 змінено територіальну підсудність судових справ Дружківського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

А, отже, територіальна юрисдикція Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області після зміни підсудності справ, не поширюється на м. Часів Яр Бахмутського району Донецької області, який належить до Часовоярської міської територіальної громади.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності. Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції.

Таким чином, з метою недопущення порушення територіальної підсудності кримінального провадження, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 34 КПК України, суд вважає, що є достатні підстави для направлення обвинувального акта до Дніпровського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 177, 178, 182, 183, 193, 197, 314-317 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, Сумської області, у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів до 24 березня 2025 року включно, без визначення розміру застави, в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Провести негайне етапування обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити до виконання до Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» та гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000696 від 13.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України, направити до Дніпровського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали було виготовлено та проголошено 24.01.2025 о 12:00.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3