Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року

м. Київ

справа № 757/42716/24-к

провадження № 51- 267ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвали слідчого судді Печерського районного суду

м. Києва від 26 вересня 2024 року та судді Київського апеляційного суду від

22 жовтня 2024 року,

встановив:

з розміщених рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень убачається, що слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ухвалою від 26 вересня

2024 року задовольнив клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві та надав дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000821 від 06 травня 2023 року за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Зазначену ухвалу захисники ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , оскаржили в апеляційному порядку.

22 жовтня 2024 року суддя Київського апеляційного суду своєю ухвалою відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами захисників на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , не погоджуючись з ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій, подав касаційну скаргу.

Що стосується вимоги захисника ОСОБА_5 про скасування ухвали слідчого судді, то Суд зазначає про таке.

Частиною 2 статті 424 КПК України визначено, що ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня

2024 року в апеляційному порядку не переглядалась, тому вона не може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до положень вищевказаної норми КПК України.

Щодо доводів захисника ОСОБА_5 про незаконність, на його думку, ухвали судді Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року, то, перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника необхідно відмовити з огляду на таке.

Главою 24-1 КПК України визначено особливості здійснення спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Апеляційне оскарження судового рішення, яким задоволено клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, вказаною нормою не передбачено.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та наявних у розпорядженні Суду копій судових рішень, слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ухвалою від

26 вересня 2024 року надав дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № №0000821 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .

Частинами 1, 3 статті 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 9-1) застосування тимчасових обмежень діяльності юридичної особи та/або тимчасових обмежень в отриманні прав та/або переваг або відмову у застосуванні таких обмежень; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа-підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 309 КПК України, з урахуванням рішення Конституційного Суду

№ 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року, визначено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді: про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу; про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру; повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_7 на відповідність вимогам ч. 4 ст. 399 КПК України, дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, та постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з таким висновком судді Київського апеляційного суду, вважає його достатньо вмотивованим, а ухвалу від 22 жовтня 2024 року - такою, що повністю відповідає вимогам КПК України.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що підстави для задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_5 відсутні, тому у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

ухвалив:

відмовити захиснику підозрюваного ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу судді Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3