Справа № 527/973/25
провадження № 1-кс/527/219/25
УХВАЛА

іменем України

02 квітня 2025 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання начальника СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000058, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2025 року до суду надійшло клопотання начальника СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000058, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

У своєму клопотанні дізнавач зазначив, що 23.03.2025 року до ЧЧ ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області через лінію 102 надійшло повідомлення начальника державної охорони природного фонду НПП "Нижньосульський" про те, що 23.03.2025 року близько 15 години поблизу н.п. с. Горошине Кременчуцького району Полтавської області на березі р. Сула невідомі особи здійснюють незаконний вилов риби методом багріння. (ЄО 3609).

24.03.2025 сектором дізнання ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області дані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058. Попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 249 КК України.

23.03.2025 проведено огляд відкритої місцевості поблизу берегу р. Сула в межах с. Горошине Кременчуцького району Полтавської області за координатами: 49,5988105, 32,7173995. На даній території знаходився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 поруч із ними знаходився автомобіль марки «ВАЗ 21099» білого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 власником даного автомобіля являється ОСОБА_8 , житель: АДРЕСА_1 , а фактичним користувачем є ОСОБА_7 (моб. тел. НОМЕР_3 ). Під час огляду місця події були присутній працівник НПП «Нижньосульський» ОСОБА_9 , та інспектор з охорони ПЗФ НПП «Нижньосульський» а також інші учасники слідчої дії. При огляді транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 21099» білого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 заборонених знарядь лову не виявлено. Поруч з даним транспортним засобом на землі знаходилося: три риболовні садки, спінінг -8 шт., які поміщені до чохлу коричневого кольору, дві пари гумових чобіт зеленого кольору, картонна коробка з котушкою для спінінгу та комплектуючими до нього, дві підсаки та полімерний пакет зі свіжо-виловленою рибою зі слідами «багріння», риба мала пошкодження у вигляді колото-рваних ран. При перерахунку риби встановлено її вид і кількість: карась сріблястий 79 одиниць, плітка 4 одиниці, синець 1 одиниця, краснопірка 2 одиниці, плоскирка 1 одиниця, лящ 77 одиниць, загальною вагою близько 90 кг.

З пояснення ОСОБА_7 встановлено, що він дійсно є фактичним користувачем вище вказаного автомобіля, 22.03.2025 року близько 13 години приїхав з товаришем ОСОБА_6 на берег р. Сула, який розташований в межах с. Горошине Кременчуцького району Полтавської області щоб половити риби та в подальшому 23.03.2025 року до них підійшло двоє невідомих та запропонували купити рибу, на що останні погодились та віддали за рибу грошові кошти в сумі 1000 грн. Дана риба знаходилася в трьох полімерних пакетах, яка після цього була поміщена до багажного відділення вище вказаного транспортного засобу. Факт незаконного вилову риби ОСОБА_7 заперечував.

Згідно зберігальної розписки, наданої інспектором з охорони ПЗФ НПП «Нижньосульський» ОСОБА_10 , останній отримав на тимчасове відповідальне зберігання карась сріблястий 79 одиниць, плітка 4 одиниці, синець 1 одиниця, краснопірка 2 одиниці, плоскирка 1 одиниця, лящ 77 одиниць, загальною вагою близько 90 кг.

Знаряддя лову: три риболовні садки, спінінг -8 шт., які поміщені до чохлу коричневого кольору, дві пари гумових чобіт зеленого кольору, картонна коробка з котушкою для спінінгу та комплектуючими до нього, дві підсаки та автомобіль марки ВАЗ 21099 білого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 в якості тимчасово вилученого майна вилучено до СПД №1 ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: вул. Шевченка, 43, с-ще. Семенівка Кременчуцького району Полтавської області.

Вилучене у ході проведення огляду майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України у даному випадку вилучена риба: карась сріблястий 79 одиниць, плітка 4 одиниці, синець 1 одиниця, краснопірка 2 одиниці, плоскирка 1 одиниця, лящ 77 одиниць, загальною вагою близько 90 кг є майном набутим внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а знаряддя лову: три риболовні садки, спінінг -8 шт., які поміщені до чохлу коричневого кольору, дві пари гумових чобіт зеленого кольору, картонна коробка з котушкою для спінінгу та комплектуючими до нього, дві підсаки та автомобіль марки ВАЗ 21099 білого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 було використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, тобто являються речовими доказами.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України не застосування арешту щодо риби: карась сріблястий 79 одиниць, плітка 4 одиниці, синець 1 одиниця, краснопірка 2 одиниці, плоскирка 1 одиниця, лящ 77 одиниць, загальною вагою близько 90 кг майна набутим внаслідок вчинення кримінального правопорушення та знарядь вчинення кримінального правопорушення: три риболовні садки, спінінг -8 шт., які поміщені до чохлу коричневого кольору, дві пари гумових чобіт зеленого кольору, картонна коробка з котушкою для спінінгу та комплектуючими до нього, дві підсаки та автомобіль марки ВАЗ 21099 білого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 може призвести до їх приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, передачі та його використання, зокрема і в подальшій злочинній діяльності.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі та використання, зокрема і в подальшій злочинній діяльності або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації необхідно застосувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

У судовому засіданні дізнавач клопотання підтримувала з підстав та обставин, викладених в ньому.

Власник майна в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_11 надіслав заперечення на клопотання про арешт майна, в якому прохав відмовити у задоволені клопотання в частині накладення арешту на автомобіль.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 1 статті 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене під час огляду 23 березня 2025 року майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, може мати значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягати дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст. ст. 171-173 КПК України.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст. ст. 171-173 КПК України.

Передача майна указаної категорії для реалізації за рішенням слідчого судді передбачена також п. 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України".

Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню в частині накладення арешту на майно, шляхом заборони будь яким особам можливості користуватися та розпоряджатися будь-яким способом зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо).

Враховуючи швидкість псування вилученої під час огляду місця події 23.03.2025, риби породи карась сріблястий 79 одиниць, плітка 4 одиниці, синець 1 одиниця, краснопірка 2 одиниці, плоскирка 1 одиниця, лящ 77 одиниць, загальною вагою близько 90 кг, дозволити її реалізацію інспектору з охорони ПЗФ НПП «Нижньосульський» ОСОБА_10 , кошти від реалізації перерахувати на депозитний рахунок ГУНП в Полтавській області.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000058, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт та дозволити реалізацію інспектору з охорони ПЗФ НПП «Нижньосульський» ОСОБА_10 вилученої свіжо-виловленої риби, а саме: карась сріблястий 79 одиниць, плітка 4 одиниці, синець 1 одиниця, краснопірка 2 одиниці, плоскирка 1 одиниця, лящ 77 одиниць, загальною вагою близько 90 кг.

Кошти від реалізації перерахувати на депозитний рахунок ГУНП в Полтавській області.

Накласти арешт на майно, вилучене 23.03.2025 під час огляду місця події: відкритої місцевості поблизу берегу р. Сула в межах с. Горошине Кременчуцького району Полтавської області за координатами: 49,5988105, 32,7173995, а саме: - три риболовні садки, спінінг - 8 шт., які поміщені до чохлу коричневого кольору, дві пари гумових чобіт зеленого кольору, картонна коробка з котушкою для спінінгу та комплектуючими до нього, дві підсаки, позбавивши будь-яких інших осіб можливості відчуження, розпорядження вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку, з залишення вище вказаного майна в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Центральна, буд. №189, м. Глобине, Кременчуцького району, Полтавської області.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Вилучений 23.03.2025 автомобіль марки ВАЗ 21099 білого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 негайно повернути власнику ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1