КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05.11.2024 відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді застави стосовно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави у розмірі 215 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 651 020 гривень, із покладенням на неї таких обов`язків: 1) прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора або суду; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3)

_____________________________________________________________________________

Справа № 759/23029/24 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/7518/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України.

19.11.2024 від прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких остання зазначала, що відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що територіальна підсудність вказаного клопотання не належить до Святошинського районного суду м. Києва, оскільки орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні - СУ ГУНП в Київській області фактично знаходиться не лише за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-А, але й за адресою: м. Київ, вул. Святошинська 2-А, що відноситься до Святошинського району м. Києва.

Також апелянт вказувала, що згідно наказу ГУНП в Київській області № 985 від 04.05.2024, місцем розташування та проведення досудового розслідування слідчими СУ ГУНП в Київській області визначено службові приміщення в адміністративних будівлях за такими адресами в м. Києві: вул. Воздвиженська, 2/1 (Подільський район), вул. Святошинська, 2-А (Святошинський район), вул. Дегтярівська, 15-А (Шевченківський район).

Постановами заступника начальника відділу СУ ГУНП в Київській області від 02.11.2023, 19.03.2024, 13.05.2024 визначено групу слідчих для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000027, які фактично здійснюють свою діяльність за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 2А, та визначено місцем проведення досудового розслідування місцезнаходження відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області - Святошинський район міста Києва.

09.12.2024 від захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких захисник посилався на безпідставність та необгрунтованість доводів апеляційної скарги, та наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 . У запереченнях захисник зазначав про необгрунтованість підозри ОСОБА_6 , з підстав відсутності у її діях складу інкримінованого їй злочину, а також недоведеність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку підозрюваної ОСОБА_10 та її захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N? 0000027 від 17.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, та за підозрою ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження 30.10.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою своїм службовим становищем, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 191 КК України; та у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 191 КК України.

31.10.2024 старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави у розмірі 215 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 651 020 гривень, із покладенням на підозрювану обов`язків: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05.11.2024 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого.

Постановляючи вказану ухвалу, слідчий суддя виходив з того, що орган досудового розслідування - слідче управління Головного управління Національної поліції в Київській області не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Святошинського районного суду міста Києва, а відтак вказане клопотання слідчого не підсудне Святошинському районному суді міста Києва.

З такими висновками колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Однак, вказаних вимог закону слідчий суддя не дотримався, оскільки, будучи наділеним повноваженнями судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя постановив ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу без з`ясування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, дійшовши при цьому помилкового висновку про непідсудність поданого клопотання Святошинському районному суду міста Києва.

Так, згідно вимог ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини;

2) у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Згідно положень ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Як убачається із матеріалів, долучених до клопотання слідчого, постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_15 від 19.09.2023, підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні № 0000027 визначено за слідчими Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області № 985 від 045.05.2024 "Про визначення місць розташування та проведення досудового розслідування слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області" визначено місцем розташування та проведення досудового розслідування слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області службові приміщення в адміністративних будівлях за такими адресами в м. Києві: вул. Воздвиженська, 2/1 (Подільський район), вул. Святошинська, 2-А (Святошинський район), вул. Дегтярівська, 15-А (Шевченківський район).

Як убачається з даних клопотання слідчого та долучених до нього процесуальних документів, зокрема даних повідомлення про підозру ОСОБА_6 , протоколів допитів свідків, адресою місцезнаходження органу досудового розслідування та адресою проведення слідчих дій також вказано адресу: м. Київ, вул. вул. Святошинська, 2-А, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Святошинського районного суду міста Києва.

З наведеного убачається, що орган старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , направляючи клопотання про застосування зпобіжного заходу щодо ОСОБА_6 до Святошинського районного суду міста Києва, діяв в межах кримінального процесуального кодексу України.

Однак, слідчий суддя, залишивши поза увагою вказані обставини, дійшов помилкового висновку про непідсудність поданого клопотання Святошинському районному суду міста Києва, та не надавши оцінку вказаним у клопотанні доводам та долученим до нього матеріалам, не з`ясувавши обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України та не розглянувши клопотання по суті, дійшов передчасного висновку про відмову у його задоволенні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора та вважає, що слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та необхідність постановлення судом апеляційної інстанції нової ухвали.

Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів, дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, з`ясувала, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України. Зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. На даному етапі провадження, колегія суддів відповідності до вимог процесуального закону обмежується виключно питанням визначення причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, та приходить до висновку про вірогідність та достатність доказів її причетності для застосування обмежувальних заходів.

Крім того, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваної ОСОБА_6 переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів встановила, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинів, характер і конкретні обставини кримінальних правопорушень, та особу підозрюваної.

На переконання колегії суддів, наведені слідчим у клопотанні ризики є обгрунтованими та такими, що виправдовують застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави.

Встановлені під час апеляційного розгляду обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які колегія суддів вважає доведеними, та не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Вказані обставини у їх сукупності свідчать про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Разом з тим, встановивши обгрунтованість доводів слідчого та прокурора про наявність обгрунтованих підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів вважає належним чином не вмотивованими доводи слідчого та прокурора про необхідність визначення підозрюваній застави саме у розмірі 215 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 651 020 гривень.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на обвинуваченого, та покликаний забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок підозрюваного злочину, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів не погоджується з висновками слідчого щодо необхідності визначення ОСОБА_6 застави у виді 215 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 651 020 гривень, та вважає, що наведених у клопотанні слідчого доводів є недостатньо для визначення застави у вищевказаному розмірі.

Ураховуючи дані про особу підозрюваної, яка працевлаштована, одружена, має на утриманні неповнолітню доньку, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше судима, беручи до уваги її репутацію, майновий та сімейний стан, його вік та стан здоров`я, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, відомості про розмір збитків, заподіяння яких, згідно даних повідомлення про підозру, інкриміновано ОСОБА_6 у складі організованої групи, колегія суддів приходить до висновку про можливість визначення ОСОБА_6 застави у середніх межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень у національній грошовій одиниці, із покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, саме такий захід забезпечення кримінального провадження буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Вирішуючи питання про строк дії обов`язків, покладених на підозрювану, колегія суддів враховує вимоги ч. 7 ст. 194 КПК України, відповідно до якої, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Як визначено п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у межах кримінального провадження № 0000027 від ОСОБА_6 повідомлено про підозру 30.10.2024, а тому, на час звернення слідчого із клопотанням до слідчого судді, та на день розгляду слідчим суддею вказаного клопотання, граничним днем закінчення строку досудового розслідування було 30.12.2024.

За таких обставин, при постановленні нової ухвали, колегія суддів може визначити строк дії покладених на підозрювану обов`язків лише до граничного дня закінчення строку досудового розслідування, який існував на час постановлення оскаржуваної ухвали, тобто до 30.12.2024.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

З урахуванням наведеного, доводи сторони захисту щодо відсутності складу інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає передчасними.

Інші доводи захисника підозрюваної, викладені ним у письмових запереченнях на апеляційну скаргу, не є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин у їх сукупності, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого, застосування до підозрюваної ОСОБА_6 застави із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах досудового розслідування строком до 30.12.2024.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 193, 194 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень в національній грошовій одиниці.

Застава може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКС України в місті Києві, код банку - 820172, номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України.

Строк дії покладених на підозрювану обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування, до 30 грудня 2024 року.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3