печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 18.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0000958 від 14.06.2023

ВСТАНОВИВ:

Представник Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 18.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0000958 від 14.06.2023.

Представник посилається на те, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята передчасно та без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились.

Разом з тим, на запит слідчого судді надійшли матеріали закритого кримінального провадження № 0000958 від 14.06.2023.

Вивчивши скаргу, приєднані до неї документи та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду зі скаргою, суд зважає на об`єктивні обставини пропуску строку на оскарження, а саме ту обставину, що віськова частина отримала оскаржувану постанову 27.07.2024 та в межах строку, а саме 05.08.2024 року звернулась до Днціпрового районного суду м. Києва зі скаргою на вказану постанову про закриття, яка 06.08.2024 була повернута заявнику у зв`язку з тим, що юридична адреса органу досудового розслідування не відноситься до територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва, що підтверджується копією вказаної ухвали.

Враховуючи положення ст. 303, 304 КПК України, та беручи до уваги, що строк на подання скарги було пропущено з поважної причини, з метою захисту та дотримання прав, свобод та інтересів останнього, суд вважає необхідним поновити строк звернення до суду зі скаргою.

Судовим розглядом встановлено, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000958 від 14.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 18.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0000958 від 14.06.2023 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі встановлення відсутності у діянні особи складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено обставини, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

З матеріалів кримінального провадження № 0000958 вбачається, що досудове розслідування проведено неповно та однобічно, оскільки не проведено слідчих дій, які були необхідні для встановлення фактичних обставин справи, крім витребування матеріалів службового розслідування щодо дій ОСОБА_5 та висновку Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» про проходження ОСОБА_5 військово-лікарської комісії, зокрема, не допитано ОСОБА_5 , командирів роти, взводу, головного сержанта та особу, яка проводила службове розслідування, які запрошувались на допит, не вчинено інших процесуальних та слідчих дій, спрямованих на встановлення чи спростування обставин, викладених у заяві про вчинення злочину.

Окрім цього, в мотивувальній частині постанови зазначено, що аналізом проведених слідчих дій під час досудового розслідування слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки ОСОБА_5 не є суб`єктом злочину, передбаченого ст. 407 КК України.

Однак матеріали кримінального провадження не містять підтвердження зазначених обставин, крім висновку військово-лікарської комісії від 28.10.2023, за результатами якого ОСОБА_5 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Разом з тим, події, викладені у заяві про вчинення злочину, відбулись у період з 21.02.2023 по 09.05.2023, а сам по собі висновок ВЛК є виключно підставою для виключення особи з військового обліку, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які, зокрема, визнані непридатними до військової служби.

Окрім цього, у громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, такі дані у військово-обліковому документі ОСОБА_5 відсутні, а отже висновок слідчого, про те, що ОСОБА_5 не є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України не може вважатись обгрунтованим.

Крім того, резолютивна частина оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 18.02.2024 суперечить її мотивувальній частині.

Зі змісту постанови вбачається, що кримінальне провадження 0000958 від 14.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Разом з тим, закриття кримінального провадження з таких підстав допускається тільки, якщо в діях конкретної особи відсутній відповідний склад, однак подія злочину наявна.

Окрім цього, обставини на які слідчий посилається в постанові, жодним доказом у матеріалах кримінального провадження не підтверджені, а отже при закритті провадження слідчим не було дотримано вимоги ч. 5 ст. 110 КПК України.

Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, які мали бути встановлені під час досудового розслідування, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів у правильності прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова про закриття провадження не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 9, 91, 110, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 18.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0000958 від 14.06.2023 - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000958 повернути до Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для здійснення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1