Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2025 р. Справа № 608/192/25

Номер провадження1-кп/608/251/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «ЕASYCON» клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000365 від 26 червня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

В Чортківський районний суд Тернопільської області поступило кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .. В клопотанні вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01 березня 2022 року відповідно до указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію», громадянина ОСОБА_6 призвано на військову службу під час мобілізації.

28.07.2022 солдата ОСОБА_6 , відповідно до наказу командування військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) №160-РС переведено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02 серпня 2022 року №210 старший солдат ОСОБА_6 вважається таким, що прибув із військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 та зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» було введено воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.

Старший солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість, старший солдат ОСОБА_6 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

13 травня 2023 року о 08 годині 00 хвилин під час перевірки особового складу т. в. о. командиром 1 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 було виявлено відсутність у строю старшого солдата ОСОБА_6 ..

У період з 08 години 00 хвилин 13 травня 2023 року по 13 годину 27 грудня 2024 року, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_6 перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та свої службові обов`язки не виконує, проводячи час на власний розсуд.

Старший солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин о 08 годині 00 хвилин 13 травня 2023 року та по 13 годину 00 хвилин 27 грудня 2024 року знаходився у вказаний період поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 , не виконуючи службові обов`язки проводячи час на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, (із змінами, внесеними згідно із Законом № 3233-IX від 13.07.2023), тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Окрім того, в період з 8 по 10 червня 2024 року близько 13 години, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 перебував в кімнаті житлового будинку ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_1 . В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону, який належить ОСОБА_4 .. Реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, в умовах воєнного стану, встановленого Указом Президента України №271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 3684-ІХ від 08.05.2024, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «Redmi» Notе 10 модель «М2103К19G», вартістю 3610, 74 грн. Після чого, з викраденим телефоном з місця події скрився, чим завдав матеріальних збитків ОСОБА_4 на загальну суму 3610, 74 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

26 грудня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 407, ч. 4 ст.185 КК України.

21 січня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_6 , а саме: у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 3233-ІХ від 13.07.2023) та у таємному викраденні чужого майна ( крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри та висунення обвинувачення щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України, які містяться, зокрема, у повідомленні із військової частини НОМЕР_1 ; протоколах допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , заяві ОСОБА_4 , протоколі допиту потерпілого ОСОБА_4 , повідомленні про підозру ОСОБА_6 ..

27 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Термін дії ухвали визначено до 13 год. 00 хв. 23.02. 2025.

22 січня 2025 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_6 направлено до Чортківського районного суду Тернопільської області.

Підставою продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України, а також у зв`язку з встановленими обставинами, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність зазначених ризиків.

Метою продовження застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , згідно з вимогами пп 1, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, внаслідок чого ОСОБА_6 усвідомлює негативні юридичні наслідки за вчинені ним діяння, які можуть полягати у засудженні його до покарання, відбування якого здійснюється в умовах ізоляції від суспільства; вчинення злочину відносно брата колишньої дружини, внаслідок чого він може надалі впливати на потерпілого ОСОБА_4 , колишню дружину ОСОБА_7 , свідків з метою схиляти їх не давати правдиві, послідовні показання, змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності; зможе ухилятися від явки до суду для участі у проведенні судових засідань у зв`язку з розглядом обвинувального акту щодо нього, враховуючи обставини та характер вчинених кримінальних правопорушень; ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак, незважаючи на це, на шлях виправлення не став , а вчинив нові злочини, передбачені ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України.

Вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються останньому, обсягу пред`явленого йому обвинувачення. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені пп 1,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, у відповідності до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вказує, що у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_6 ..

З врахуванням наведеного, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки

обвинуваченого ОСОБА_6 та виконання ним процесуальних обов`язків, просить продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 терміном на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 клопотання підтримує, просить задовільнити з наведених вище підстав.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечують щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2024 року застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали закінчується о 13 годині 23 лютого 2025 року.

Статтею 194 КПК України визначено, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є: наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжні заходи як заходи процесуального примусу застосовуються до обвинуваченого з метою запобігти можливості переховуватися від слідства і суду, перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні та здійсненню правосуддя, а також запобігти спробам продовжити злочинну діяльність і полягають у обмеженні свободи пересування ( ст. 177 КПК України).

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи («Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти Росії»).

ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років Відтак існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів може вдатися до відповідних дій. При цьому, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою як досудового так і судового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Крім того, суд зважає і на вимоги ч. 8 ст. 176 КПК України, згідно якої, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого суд враховує вимоги пп 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, суд відзначає, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою неможливе. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тож тримання під вартою є виправданим, а тому суд вважає за необхідне продовжити щодо ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на два місяці.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2024 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів і закінчується 12 квітня 2025 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_6 , начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26».

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Ухвала набрала законної сили "____"____________2025 року

Оригінал ухвали знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи № 608/192/25.

Суддя: ОСОБА_1