Справа № 756/2534/25
№ 1-кс/756/509/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року місто Київ

Слідча суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, подане у кримінальному провадженні за № 0000406 від 21.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

До Оболонського районного суду міста Києва звернувся з клопотанням про арешт майна прокурор Оболонської окружної прокуратури у м. Києві ОСОБА_5 . Клопотання подане у кримінальному провадженні № 0000406 від 21.02.2025, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначив, що 21 лютого 2025 року приблизно о 23 годині 15 хвилин, за адрсою: м. Київ, просп. Володимира Івасюка, 45, екіпаж патрульної поліції «Рубін-501» у складі: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зупинили на проїжджій частині за порушення п.п. 11.5 правил дорожнього руху України транспортний засіб марки «Toyota», модель «Сamry», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору.

Також, біля вказаного авто зупинився інший транспортний засіб марки «Toyota», модель «Сamry», державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, з якого вийшла компанія чоловік, серед яких перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цього ж дня, приблизно о 23 годині 30 хвилин прибув екіпаж патрульної поліції «ІНФОРМАЦІЯ_3» у складі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Приблизно о 23 годині 38 хвилин, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на вчинення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою у зазначений час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тримаючи в руці газовий балончик, наблизився до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , а також капітана поліції ОСОБА_9 , та розприскав газ у їх напрямку, з метою перешкоджання вищевказаним працівникам правоохоронних органів, в зупиненні ними ОСОБА_8 , який намагався втікти від останніх, чим здійснив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків.

У зв`язку з цим до ОСОБА_4 було застосовано заходи фізичного впливу у вигляді спеціальних прийомів боротьби (загину руки за спину) та спеціальні засоби у вигляді

У ході огляду місця події за адресою: м. Київ, просп. Володимира Івасюка, 45, неподалік проїжджої частини виявлено та вилучено металевий балончик сірого кольору з чорною кришкою з написом на поверхні «Терен-1Б».

Вказаний предмет постановою слідчого від 21.02.2025 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

У судове засідання прокурор з`явився, клопотання підтримав у повному обсязі.

Володілець майна ОСОБА_4 у судове засідання з`явився, не заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши документи та надані до суду матеріали в їх сукупності, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в межах якого подається клопотання, слідча суддя доходить до таких висновків.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Вилучення майна є фактичне позбавлення особи, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 ст. 167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Таким майном можуть бути речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом (ч. 1 ст. 167 КПК України п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України).

Відповідно до постанови від 21.02.2025 року про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні, металевий балончик сірого кольору з чорною кришкою з написом на поверхні «Терен-1Б», вилучений під час огляду місця події 21 лютого 2025 року, за адресою: м. Київ, просп. Володимира Івасюка, 45, неподалік проїжджої частини, визнано речовим доказам.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідча суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000406 від 21.02.2025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, протоколи про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21.02.2025, заяви про залучення як потерпілого від 21.02.2025, протоколи допитів потерпілих від 21.02.2025, довідку № 73 від 21.02.2025, довідку № 74 від 21.02.2025, протокол огляду інтернет-ресурсу кросплатформеного месенджеру застосунку Телеграм від 21.02.2025, протоколи затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.02.2025, протокол огляду від 21.02.2025, вважає, що слідчим доведено, що вище вказане майно, вилучене під час огляду, могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які необхідно дослідити шляхом проведення відповідних експертиз, висновки яких можуть бути використані як докази в кримінальному проваджені, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Прокурор зазначає, що підставою, у зв`язку з якою потрібно накласти арешт на вилучене майно, є те, що вказану річ визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, крім того оскільки вона відповідає критеріям, зазначеним у ст. 167, 170, 98 КПК України, та незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона відчужувати розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб як арешт майна, слідча суддя вважає розумним та співмірним обмеженням права власності, таким що відповідатиме завданням кримінального провадження, так само як і доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування.

Таким чином, слідчий довів слідчій судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст.170 КПК України так само як і мету арешту, зазначену в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.

Водночас, слідча суддя роз`яснює, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- балончик сірого кольору з чорною кришкою з написом на поверхні «Терен-1Б».

На ухвалу слідчої судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1