Провадження 1-кп/522/1062/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

05 березня 2025 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальних провадженнях №0000585 від 15.08.2021, 0002996 від 31.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без місця мешкання на території м.Одеси, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Первомайського районного суду Миколаївської області від 04.11.2013 за ч.1 ст.71 ч.3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився по відбуттю покарання 04.04.2016р., обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м.Одеси здійснюється судовий розгляд у об`єднаному кримінальному провадженні на підставі обвинувальних актів відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на нічний домашній арешт з 21 години до 06 ранку, посилаючись на наступне.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 31.01.2025 року вчергове продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 30.03.2025 включно, з визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень. Кримінальне провадження слухається судом вже тривалий час, ризики які були враховані судом при обранні запобіжного заходу нічим не обґрунтовані, лише дублюються у клопотаннях сторони обвинувачення, намірів переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню або вчиняти нові злочини він не має. Застосування стосовного нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім та ефективнішим запобіжними заходом, оскільки він має постійне місце реєстрації та мешкання у Миколаївській області.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 просив його задовольнити у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, вважаючи його необґрунтованим.

Суд заслухавши клопотання прокурора та сторони захисту, встановив наступне.

01 грудня 2021 року призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та задоволено клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб. Крім того визначено розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень.

28.01.2022 судом за клопотанням прокурора продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 терміном на два місяці, тобто до 28.03.2022 включно без зміни розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, обраної згідно ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 01.12.2021 року, яку було сплачено ОСОБА_6 01.02.2022 року на депозитному рахунку ТУ ДСА України в Одеській області.

За клопотанням прокурора ухвалою від 22.04.2024 року судом винесено ухвалу про етапування ОСОБА_3 до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з метою його участі у розгляді кримінальних проваджень за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

16.09.2024 обвинуваченого доставлено до суду та задоволено клопотання прокурора про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що доведені під час досудового розслідування ризики не знизились та не відпали, обвинувачений тривалий час не з`являвся без поважних причин за викликами до суду та перебував у розшуку.Також ухвалою від 29.10.2024 року продовжено його строк тримання під вартою, крім того ухвалою від 05.12.2024 року та від 31.01.2025 року продовжено строк тримання ОСОБА_3 під вартою та визначено розмір застави 121120 гривень.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст.199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, який карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років, а також тяжкого злочину проти власності, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я особи, який караються позбавленням волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, з базовою середньою освітою, не одружений, не має постійних джерел доходів, проживає на території Миколаївської області.

Після внесення застави ОСОБА_3 не виконував належним чином покладений на нього обов`язок з`являтися до суду, у зв`язку із чим було оголошено його розшук. В цей же період часу відносно нього до Приморського районного суду м.Одеси надійшов новий обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні грабежу. Крім цього, відносно нього Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було винесено обвинувальний вирок за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ККУ.

Таким чином, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: що обвинувачений ОСОБА_3 в подальшому може переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Зазначені обставини щодо особи обвинуваченого, його поведінка під час судового розгляду та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, поведінка під час інкримінованих злочинів, дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити нові злочини та переховуватися від суду.

Судом встановлено, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинуваченого, його поведінку та характер злочинів, у яких він обвинувачується.

За встановлених обставин, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки він після внесення застави не з`являвся певний період часу до суду, був засуджений за вчинення нового навмисного злочину проти власності та йому було висунуто нове обвинувачення.

Тому суд відмовляє у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт і одночасно вважає за необхідне зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу у виді застави, керуючись принципом пропорційності та приписами ч.4 ст. 182 КПКУ про те, що розмір застави не може бути непомірним для особи. На думку суду буде доцільним змінити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України з 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 121120 (ста двадцяти однієї тисячі ста двадцяти) гривень на 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто до 75700 (сімдесят п`ять тисяч ) гривень.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст.1-376 КПК України,

У Х В А Л И В

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу - задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України з 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 121120 (ста двадцяти однієї тисячі ста двадцяти) гривень на 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 75700 (сімдесят п`ять тисяч ) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_3 , провадження по справі №1-кс/522/1062/25.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3

обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжний заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1