Справа №: 398/4563/22
провадження №: 1-кс/398/551/25
УХВАЛА

Іменем України

"17" квітня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву про відвід слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 у справі № 398/4563/22 (провадження № 1-кс/398/512/25) за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №70001160,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області зі скаргою на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №70001160.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.04.2025 року справу № 398/4563/22 (провадження № 1-кс/398/512/25) розподілено слідчому судді ОСОБА_3 .

08.04.2025 року слідчий суддя ОСОБА_3 відкрила провадження у справі та призначено розгляд справи на 10.04.2025 року о 13 годині 30 хвилин.

14.04.2025 року ОСОБА_4 під час розгляду скарги на постанову слідчого у справі №398/4563/22 (провадження №1-кс/398/512/25) в судовому засіданні заявив відвід слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 у справі №398/4563/22 (провадження №1-кс/398/512/25). Свою заяву обґрунтував тим, що слідчий суддя ОСОБА_3 під час розгляду вказаної скарги оголосила резолютивну частину ухвали, не мотивувавши її, чим порушила Закон, а тому, на його думку суддя систематично порушує його права як учасника судового процесу, здійснила фальсифікацію провадження 1860, що викликають сумнів у неупередженості об`єктивності судді при розгляді вказаної скарги.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження суд, який його здійснює.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2025 року, заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_3 розподілено судді ОСОБА_5 .

Службовою запискою від 15.04.2025 суддя ОСОБА_5 повернула заяву ОСОБА_4 про відвід слідчому судді у справі № 398/4563/22 (провадження №1-кс/398/512/25), для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2025 року, заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_3 розподілено судді ОСОБА_1 .

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи, належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив.

Інші учасники справи, які належним чином повідомлялись про день, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили.

Згідно з ст. 81 КПК України, неявка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді.

Дослідивши заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_3 , та матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

За змістом статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75 цього Кодексу, слідчому судді може бути заявлено відвід особам, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

При цьому, якщо заяву про відвід подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування. Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі». Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презумується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Обґрунтовуючи заяву про відвід ОСОБА_4 посилався на те, що слідчий суддя ОСОБА_3 під час розгляду вказаної скарги оголосила резолютивну частину ухвали, не мотивувавши її, чим порушила Закон, а тому, на його думку суддя систематично порушує його права як учасника судового процесу, здійснила фальсифікацію провадження 1860, що викликають сумнів у неупередженості, об`єктивності судді.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями КПК України. При цьому, докази маніпуляцій з процесуальними документами в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, відповідно до ст. 376 КПК України враховуючи, що складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд обмежується складанням і оголошенням його резолютивної частини, а тому доводи ОСОБА_4 не заслуговують на увагу.

Отже, заява ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 ґрунтується на його власних суб`єктивних припущеннях щодо упередженості слідчого судді та не містить фактів, які об`єктивно вказують на відсутність безсторонності слідчого судді, а відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 81, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 у справі №398/4563/22 (провадження №1-кс/398/512/25) за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №70001160.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6