Справа № 645/2099/25
Провадження № 1-кс/645/411/25
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000091 від 18.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому просить накласти арешт на речовий доказ, а саме на мобільний телефон «РОСО Х3», чорного кольору, об`єм пам`яті 6 ГБ/128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , без видимих пошкоджень, в технічно справному стані, б/в, в силіконовому чохлі чорного кольору, та визначити місцем зберігання камеру схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Володимира Вакуленка, 1/32.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 17.01.2025 надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 16.01.2025 в період часу з 16.01.2025 року 23:00 год. по 17.01.2025 01:00 год. за адресою: м. Харків, вул. Єдності, невідомі особи здійснили крадіжку шляхом вільного доступу особистого телефону «РОСО Х3» та грошей у сумі 3800 грн. у заявника, чим спричинили останньому матеріальну шкоду. (ІТС ІПНП №924 від 17.01.2025 року)

За даним фактом слідчим відділенням відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 18.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час проведення досудового розслідування 28.03.2025 у період часу з 09:30 до 10:10 години слідчим СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 було допитано в якості свідка гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в ході допиту повідомила, що в неї є рідний син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Наприкінці січня 2025 року син попрохав у ОСОБА_6 гроші на купівлю нового мобільного телефону, оскільки його старий телефон був вже в поганому стані. Свідок запитала, яка саме сума потрібна синові та де саме він збирається його купувати. ОСОБА_7 повідомив матері, що для купівлі мобільного телефону йому необхідно грошові кошти в сумі 1700 грн. та що він буде купувати телефон у свого знайомого. Свідок погодилася та переказала синові грошові кошти на його банківську картку № НОМЕР_3 . В той же день ОСОБА_7 прийшов до матері, щоб показати їй придбаний мобільний телефон «РОСО Х3», чорного кольору, об`єм пам`яті 6 ГБ/128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 . ОСОБА_6 поспілкувалася з сином, після чого він пішов у невідомому для неї напрямку. Як відомо ОСОБА_6 , син користувався вказаним телефоном до 21.03.2025 коли син потрапив на лікування та залишив телефон вдома. На лікуванні ОСОБА_7 знаходився до 28.03.2025.

28.03.2025 до свідка прийшли співробітники поліції та запитали, чи відомо їй, кому належить абонентський номер телефону НОМЕР_4 . На що ОСОБА_6 відповіла, що цей номер належить її синові ОСОБА_7 , і що вона сама купувала йому сім-картку з цим номером телефону. Після чого співробітники поліції попросили свідка показати мобільний телефон, в якому на даний момент знаходиться сім-картка з вказаним номером мобільного телефону. Після того, як свідок добровільно показала мобільний телефон «РОСО Х3», чорного кольору, об`єм пам`яті 6 ГБ/128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , та розповіла співробітникам поліції, звідки у неї з`явився цей телефон, показавши документи що підтверджують факт купівлі вказаного телефону. Співробітники поліції повідомили, що вказаний мобільний телефон є викраденим. Після чого свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видала співробітникам поліції мобільний телефон «РОСО Х3», чорного кольору, об`єм пам`яті 6 ГБ/128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 . Окрім того, 28.03.2025 року свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , написала заяву про добровільну видачу співробітникам ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області мобільний телефон «РОСО Х3», чорного кольору, об`єм пам`яті 6 ГБ/128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , без видимих пошкоджень, в технічно справному стані, б/в, в силіконовому чохлі чорного кольору.

В подальшому вказаний мобільний телефон було оглянуто, та постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 28.03.2025, мобільний телефон «РОСО Х3», чорного кольору, об`єм пам`яті 6 ГБ/128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , без видимих пошкоджень, в технічно справному стані, б/в, в силіконовому чохлі чорного кольору було визнано речовим доказом.

Прокурор вказує, що метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речового доказу для призначення судових експертиз, а також встановлення істини під час досудового розслідування.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про проведення судового засідання без його участі та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Підстав для визнання явки прокурора обов`язковою слідчий суддя не вбачає.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя перевіривши матеріали, додані до клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

01.04.2025 (вівторок) до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за а №0000091 від 18.01.2025, добровільно виданого ОСОБА_6 28.03.2025 (п`ятниця). Згідно штемпелю на поштовому конверті, клопотання скеровано до суду 31.03.2025 (понеділок). Таким чином, строки звернення до суду з клопотанням про арешт майна прокурором не порушені.

Судом встановлено, що 17.01.2025 до ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що 16.01.2025 в період часу з 16.01.2025 23:00 год. по 17.01.2025 у 01:00 год. за адресою: м. Харків, вул. Єдності, невідомі особи здійснили крадіжку шляхом вільного доступу особистого телефону «РОСО Х3» та грошей у сумі 3800 грн..

За даним фактом ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області було зареєстровано кримінальне провадження за а №0000091 від 18.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

28.03.2025 свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видала мобільний телефон «РОСО Х3», чорного кольору, об`єм пам`яті 6 ГБ/128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , без видимих пошкоджень, в технічно справному стані, б/в, в силіконовому чохлі чорного кольору.

Постановою слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 28.03.2025 добровільно виданий ОСОБА_6 28.03.2025, вищезазначений мобільний телефон, визнано речовим доказом.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Таким чином, доведено, що вказані у клопотанні речі, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки існують розумні підозри вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000091 від 18.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ мобільний телефон «РОСО Х3», чорного кольору, об`єм пам`яті 6 ГБ/128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , без видимих пошкоджень, в технічно справному стані, б/в, в силіконовому чохлі чорного кольору.

Визначити місце зберігання даних речових доказів по кримінальному провадженню № 0001650 від 16.12.2024 року камеру зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Володимира Вакуленка, 1/32.

Виконання ухвали доручити ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області та Немишлянській окружній прокуратурі м. Харкова.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 02.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1