Номер провадження: 1-кп/336/566/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000932 від 11.06.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Журавка Варвинського району Чернігівської області, громадянина України, який отримав середню спеціальну освіту, перебуває на посаді стрільця-санітара 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2023 р. близько 08.30 год. військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 , знаходячись у лісосмузі поблизу с.Васинівка Пологівського району Запорізької області, маючи умисел на умисне вбивство, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин з військовослужбовцем цієї ж частини ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив позбавити життя останнього.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вбивство ОСОБА_6 , ОСОБА_5 з наявної в нього автоматичної зброї, а саме автомату АК-74, калібру 5,45 мм, заводський номер НОМЕР_3 , знаходячись в лісосмузі поблизу с.Васинівка Пологівського району Запорізької області, 11.06.2023 приблизно о 08.30 год. здійснив два постріли у ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального поранення у вигляді рани в області передньої черевної стінки праворуч, з множинними пошкодженнями тонкої кишки, брижі тонкої кишки, великого чепця, сліпої кишки, висхідної та поперечно-ободової кишки, які згідно висновку експерта кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для вбивства потерпілого, однак з причин, які не залежали від його волі, смерть потерпілого не настала через те, що ОСОБА_6 була надана невідкладна медична допомога та останній був госпіталізований до лікарні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину винним себе визнав частково, не оспорював фактичних обставин кримінального правопорушення, разом з тим зазначив, що не мав умислу на вбивство потерпілого. Пояснив, що проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 . 11.06.2023 р. їх підрозділ був розташований у лісосмузі поблизу с.Васинівка. Між ним та потерпілим ОСОБА_6 склалися неприязні стосунки, оскільки останній систематично ображав ОСОБА_5 , висловлював на його та адресу його рідних погрози, зокрема, і вбивством. Причини такої поведінки ОСОБА_6 обвинуваченому не зрозумілі, припускає, що останній мав нестабільний психічний стан. Майже місяць ОСОБА_5 терпів образи та погрози, намагався уникати відкритого конфлікту. Зранку 11.06.2023 р. ОСОБА_6 слухав музику, яка гучно лунала поблизу місця, де відпочивав ОСОБА_5 , і потерпілий знову став висловлювати образи та погрози на адресу обвинуваченого. Не втримавшись ОСОБА_5 взяв свій автомат, який знаходився поблизу, і перебуваючи на відстані близько 10 метрів, здійснив навмання два постріли в потерпілого. Тільки тоді зрозумівши, що відбулось, обвинувачений кинув автомат на землю, щоб інші військовослужбовці надали допомогу ОСОБА_6 . Причиною події, яка сталась, обвинувачений вважає систематичний психологічний тиск на нього з боку ОСОБА_6 . У вчиненому розкаявся.

Вивчивши обставини кримінального провадження та оцінивши кожен наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину, виходячи з наступного.

Потерпілий ОСОБА_6 під час допиту в суді пояснив, що в першій половині дня 11.06.2023 р. знаходився у складі підрозділу військової частини НОМЕР_2 у лісосмузі поблизу АДРЕСА_2 . З незрозумілих потерпілому причин ОСОБА_5 здійснив в нього 2 постріли з автомата в той час, коли потерпілий підвівся з керімату, на якому відпочивав, та збирався йти до бойової машини. Після чого ОСОБА_6 було госпіталізовано до лікарні, та в подальшому він проходив тривале лікування. Будь-яких конфліктів між ним та обвинуваченим не було.

ОСОБА_7 в судовому засідання надав свідчення, що як військовослужбовець він перебував у лісосмузі поблизу с.Васинівка. Від потерпілого та обвинуваченого свідок знаходився на відстані приблизно 7-8 метрів, ОСОБА_6 гучно ввімкнув музику, ОСОБА_5 просив вимкнути. Через деякий нетривалий проміжок часу ОСОБА_7 почув два постріли. Коли підійшов, ОСОБА_5 сам відкинув автомат, сказав «я все». Приблизно за 1-2 неділі до події, яка сталася, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 свідок чув словесний конфлікт, ОСОБА_6 сварив ОСОБА_5 через те, що той невірно завантажив речі до машини. Зі слів побратимів свідкові відомо, що потерпілий провокував обвинуваченого, чіплявся до нього.

Свідок ОСОБА_8 надав свідчення, що був командиром ОСОБА_6 та ОСОБА_5 11.06.2023 р. їх підрозділ знаходився у лісосмузі, свідок лежав у палатці, відпочивав. ОСОБА_6 був на вулиці, слухав музику. Коли ОСОБА_8 почув два одиночні постріли і вибіг на вулицю, побачив ОСОБА_5 , який отпустив автомат. Свідок відібрав у обвинуваченого зброю та поклав ОСОБА_5 , який не вчинив спротиву, на землю. Обвинувачений сказав, що ОСОБА_6 до нього чіплявся і він не хотів вбивати, був у ступорі, його трусило. Між ОСОБА_5 та потерпілим до події були суперечки, які зазвичай провокував ОСОБА_6 , міг висловитись на адресу обвинуваченого нецензурною лайкою.

ОСОБА_9 в суді пояснив, що в червні 2023 р. був командиром роти ВЧ НОМЕР_2 , як обвинувачений, так і потерпілий були його підлеглими. Про подію, яка сталася 11 червня 2023 р. свідок дізнався, коли був на нараді. Відразу вирушив до лісосмуги, де був розташований підрозділ. Коли прибув на місце, ОСОБА_5 сидів зв`язаний, сказав, що вистрелив через те, що потерпілий здійснював на нього психологічний тиск, був пригнічений. Особисто конфліктів ОСОБА_9 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не помічав. Після події, від військовослужбовців свідок дізнався, що між ними були сварки. ОСОБА_5 свідок охарактеризував як спокійного, тихого, адекватного військовослужбовця.

Покази свідка ОСОБА_10 були відтворені судом на підставі ч.11 ст.615 КПК України. Свідок під час досудового розслідування пояснив, що близько 08.30 год. 11.06.2023 р. він побачив, як ОСОБА_5 з автоматом направився до ОСОБА_6 , та здійснив в нього два одиночних постріли, після чого поклав автомат, сказав: «я все», ліг на землю, його зв`язали хлопці. Коли свідок підійшов до ОСОБА_6 , той повідомив що кулі попали в живіт, потерпілий був госпіталізований до лікарні. Між обвинуваченим та потерпілим були подинокі конфлікти, зокрема, напередодні події ОСОБА_6 робив ОСОБА_5 зауваження щодо розміщення його речей в машині, вимагав від того, що обвинувачений перевівся до іншої частини, казав, що не хоче з ним служити.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000932, 11.06.2023 р. були внесені відомості за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України про те, що 11.06.2023 р. приблизно о 10.30 год. стрілець санітар в/ч НОМЕР_2 солдат ОСОБА_5 , знаходячись в лісосмузі, розташованій поблизу с.Васинівка Пологівського району Запорізької області, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, здійснив два постріли із закріпленого за ним автомата «АК 74 к-5,45, № НОМЕР_3 » в область живота солдата в/ч ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження з якими його було госпіталізовано до лікарні у важкому стані (т.1 а.с.48).

11.06.2023 р. слідчим у присутності понятих було оглянуто місце події лісосмуга, розташована на відстані 2,4 км від с.Васинівка Пологівського району, під час якого було виявлено та вилучено предмет, схожий на гільзу, предмет, схожий на АК 74 № НОМЕР_3 з магазином та 28 предметів, схожих на набої (т.1 а.с.53-65). Відеозапис даної слідчої дії (т.1 а.с.66) був відтворений під час судового розгляду, у порядку, визначеному ст.359 КПК України.

Постановою від 11.06.2023 р. (т.1 а.с.67), вилучені під час огляду місця події предмети, були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.06.2023 р. (т.1 а.с.73-74), накладено арешт на предмет, схожий на гільзу, предмет, схожий на АК 74 № НОМЕР_3 з магазином та 28 предметів, схожих на набої.

Згідно протоколу огляду від 11.06.2023 р. (т.1 а.с.75-76) слідчим у приміщенні КНП «МЛЕ та ШМД» були оглянуті та вилучені особисті речі ОСОБА_6 , які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, про що надано постанову від 11.06.2023 р. (т.1 а.с.77-78).

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2023 р. (т.1 а.с.86-87) накладено арешт на вилучені особисті речі ОСОБА_6 .

Відповідно до розписок (т.1 а.с.88,91) ОСОБА_6 отримав речі, вилучені у нього 11.06.2023 р.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.08.2023 р. слідчим у кримінальному провадженні надано тимчасовий доступ до оригіналів документів, які перебувають у володінні КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечнікова» з можливістю їх вилучення (т.1 а.с.106-107).

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 25.08.2023 р. (т.1 а.с.108-111), у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечнікова» було вилучено медичну карту стаціонарного хворого № 19546 на 48 арк. ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.08.2023 р. (т.1 а.с.115-116), слідчим надано тимчасовий доступ до медичної картки стаціонарного хворого № 3582 на ім`я ОСОБА_6 , яка перебуває у володінні військової частини НОМЕР_4 , з можливістю її вилучення.

Відповідно протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 23.08.2023 р. (т.1 а.с.117-118), було вилучено медичну карту стаціонарного хворого № 3582 на ім`я ОСОБА_6 .

Згідно висновку № 1546п (т.1 а.с.122-127), наскрізне «вогнепальне» поранення у вигляді рани в області передньої черевної стінки праворуч з множинними пошкодженнями тонкої кишки, брижі тонкої кишки, великого чепця, сліпої кишки, висхідної та поперечно-ободової кишки (за даними представленої медичної документації, оперативного втручання від 11.06.2023 р.) у ОСОБА_6 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, за ознакою небезпеки для життя. Дане тілесне ушкодження утворилось від дії тупого (их) предмета (ів) із обмеженою травмуючою поверхнею та значною (достатньою для виникнення виявлених на тілі освідуваного ушкоджень) кінетичною енергією за даними об`єктивного статусу, результатів проведення оперативного втручання. Виявлене тілесне ушкодження у ОСОБА_6 утворилось не менше, ніж від одного травматичного впливу.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_5 був затриманий 11.06.2023 р. (т.1 а.с.128-131).

При проведенні особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 були вилучені його особисті речі, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (т.1 а.с.132).

Ухвалою слідчого судду Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2023 р. на вилучені 11.06.2023 р. особисті речі ОСОБА_5 накладено арешт (т.1 а.с.135-136).

Згідно розписки (т.1 а.с.137), ОСОБА_5 отримав від працівників поліції військовий квиток на його ім`я НОМЕР_5 та облікову послужну карту.

Постановою від 16.06.2023 р. (т.1 а.с.146), змиви з правої та лівої рук ОСОБА_5 , зрізи вільних кінців нігтьових пластин та протирка каналу ствола і контроль марлі, визнані речовими доказами.

Відповідно висновку експерта № 1693 (т.1 а.с.151), рідка кров від ОСОБА_5 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Відповідно висновку експерта № 1694 (т.1 а.с.155), при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_5 наявність крові не встановлено.

З висновку № СЕ-19/108-23/9050-ФХВР (т.1 а.с.160-164) судом встановлено, що на наданих на дослідження змивах з правої та лівої кисті підозрюваного ОСОБА_5 та контролі слідів продуктів пострілу не виявлено.

Згідно висновку № СЕ-19/108-23/9347-ФХВР (т.1 а.с.169-174), на наданих на дослідження, вилучених під час затримання ОСОБА_5 , чоловічих штанах зелено-коричневого кольору з візерунком «піксель», чоловічій футболці коричнево-зеленого кольору з тканини з візерунком типу «камуфляж» та чоловічій куртці жовто-зеленого кольору з візерунком «піксель» слідів продуктів пострілу не виявлено.

Висновок експерта № КСЕ-19/108-23/9028-ФХВР (т.1 а.с.179-185) свідчить про те, що в каналі ствола наданого на дослідження предмету, схожого на автомат з маркуванням « НОМЕР_6 » виявлено дифеніламін, який використовується як стабілізатор нітроцелюлозних порохів. На поверхні наданих на дослідження предметі схожому на магазин, предметі схожому на гільзу та двадцяти восьми предметах схожих на патрони сліди продуктів пострілу не виявлено.

Відповідно висновку експерта № КСЕ-19/108-23/9028-БЛ (т.1 а.с.187-194), наданий на дослідження предмет, схожий на автомат є бойовою нарізною автоматичною вогнепальною стрілецькою зброєю автоматом конструкції Калашникова «АК-74», калібру 5,45 х 39 мм, заводський номер НОМЕР_3 , промислового виробництва Іжевського механічного заводу (СРСР), 1990 рік. Автомат придатний для стрільби. Надані на дослідження 28 предметів, схожих на патрони є боєприпасами бойовими проміжними патронами калібру 5,45 х 39 мм, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, наприклад: автоматів конструкції Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74 У), ручних кулеметів конструкції Калашникова (РПК-74) та їх модифікації. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби. Наданий на дослідження 1 предмет, схожий на гільзу є стріляною гільзою бойового, проміжного патрону калібру 5,45 х 39 мм, зразка 1974 року. Стріляна гільза є складовою частиною патрона, а складові частини патронів до боєприпасів не відносяться та до стрільби не придатні. На наданій на дослідження гільзі наявні сліди зброї з якої вона була стріляна та які придатні для індентифікації. Надана на дослідження гільза стріляна з наданого на дослідження автомату «АК-74», калібру 5,45 х 39 мм, заводський номер НОМЕР_3 .

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 223 від 10.07.2023 р. (т.1 а.с.197-202), ОСОБА_5 в момент скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення розладів психічної діяльності не виявляв і не виявляє у теперішній час. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, на що вказує: адекватний мовний контакт, орієнтування в навколишньому, цілеспрямованість дій, відсутність у його поводженні галюцинаторно-маячних переживань і ознак порушеної свідомості, збереженість пам`яті на період правопорушення. Отже, він міг усвідомлювати фактичний характер і суспільну небезпеку своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час він також може усвідомлювати фактичний характер своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Усі вище перераховані докази суд приймає до уваги при постановленні обвинувального вироку, так як вони зібрані з дотриманням вимог закону, не суперечать один одному, і є допустимими доказами, в контексті ст. 86 КПК України.

При оцінці доказів суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Такі висновки суду ґрунтуються на наступному.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що 11.06.2023 р. приблизно о 08.30. год. знаходився в лісосмузі поблизу с.Васинівка Пологівського району Запорізької області, де з використанням закріпленого за ним автомату здійснив два постріли в потерпілого ОСОБА_6 .

Ці обставини підтверджені показаннями потерпілого, свідків, протоколом огляду місця події та постановами про визнання речовими доказами.

Тяжкість тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, їх локалізація, небезпечний для життя людини характер, можливість заподіяння за вказаних обвинуваченим, потерпілим, свідками обставин, за допомогою вогнепальної зброї, встановлені висновками експертиз.

Спричинення потерпілому тілесних ушкоджень у короткий проміжок часу, їх тяжкість, надання потерпілому первинної медичної допомоги за місцем розташування підрозділу безпосередньо після події злочину, з подальшим транспортуванням у лікарню, виключає можливість отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 за інших, ніж викладено в обвинувальному акті, обставин.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, які перевірені доказами, суд прийшов до висновку про те, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Під час кваліфікації злочинів проти життя і здоров`я особи питання про наявність чи відсутність умислу на вбивство необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного й потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Залежно від характеру передбачення суспільно небезпечних наслідків виділяють умисел конкретизований і неконкретизований. Конкретизований умисел - це умисел, за якого особа передбачає конкретний характер суспільно небезпечних наслідків свого діяння, а неконкретизований - за якого особа передбачає можливість настання альтернативних суспільно небезпечних наслідків.

На наявність умислу на вбивство свідчить поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 до та після вчинення злочину, механізм, характер, спосіб завдання, кількість пострілів та локалізація тілесних ушкоджень, а саме: - наявність конфлікту між обвинуваченим та потерпілим; - спосіб та знаряддя вчинення злочину вогнепальна зброя автомат Калашникова, який був при у обвинуваченому, яким було здійснено два одиночних постріли в область передньої черевної стінки, в якій розташовані життєво важливі органи, а тому посилання на хаотичність пострілів є необгрунтованим.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, та враховує відомості про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, раніше не був засуджений, за місцем проходження служби характеризується задовільно (т.2 а.с.47-67).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, думку потерпілого щодо міри покарання, суд прийшов до висновку, що з метою захисту інтересів суспільства, виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, обвинуваченому необхідно призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією статті, у виді позбавлення волі строком на 7 років з реальною ізоляцією від суспільства.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання є справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета і невідворотність покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову буз розгляду або відмови в цивільному позові (ч. 4 ст. 174 КПК України).

За відсутності підстав для подальшого накладення арешту, суд скасовує арешти майна: тимчасово вилученого під час огляду місця події 11.06.2023 р.; тимчасово вилученого 11.06.2023 р. під час огляду особистих речей ОСОБА_6 ; тимчасово вилученого 11.06.2023 р. під час затримання ОСОБА_5 , накладені ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя .

Відповідно до ст.118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів.

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат, а саме витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертиз, суд прийшов до висновку, що на підставі ст.ст.122, 124 КПК України, витрати підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 1434,00 грн. (т.1 а.с.159), 1912,00 грн. (т.1 а.с.168), 4302,00 грн. (т.1 а.с.178), 1912,00 грн. (т.1 а.с.186), що разом складає 9560,00 грн.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого судом продовжений по 08.02.2025 р. включно.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, на думку суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а строк відбування покарання необхідно рахувати із дня фактичного затримання.

Долю долучених до справи речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, враховуючи умови дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд вважає за доцільне обмежитися проголошенням його резолютивної частини у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.368, 374, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 11 червня 2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_5 , до набрання вироком суду законної сили, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні в сумі 9560,00 гривнь.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя у справі № 335/5121/23, пр.1-кс/335/1496/23 від 13.06.2023 року.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя у справі № 335/5121/23, пр.1-кс/335/1497/23 від 14.06.2023 року.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя у справі № 335/5121/23, пр.1-кс/335/1498/23 від 14.06.2023 року.

Речові докази:

предмет, схожий на гільзу; змиви з правої та лівої руки ОСОБА_5 ; зрізи вільних кінців нігтьових пластин; протирку каналу ствола; котроль марлі, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, знищити;

предмет, схожий на АК 74 № НОМЕР_3 з магазином; 28 предметів, схожих на набої, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області передати (повернути) військовій частині НОМЕР_2 ;

паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , НОМЕР_7 у зеленому чохлі; банківську картку «ПУМБ» № НОМЕР_8 ; чеки з Нової пошти № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 ; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_11 ; банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_12 ; талон до посвідчення водія серії НОМЕР_13 ; свідоцтво № 6/136 солдата ОСОБА_6 про проходження підготовки механіка водія БМП; посвідчення класного спеціаліста ЗСУ серії НОМЕР_14 ; довідку ВЛК ОСОБА_6 ; картку члену громадської організації спілки «Всеукраїнське об`єднання учасників АТО», Українці разом на ім`я ОСОБА_11 ; посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_6 в чохлі коричневого кольору; лист талонів № 1804335 на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення водія № НОМЕР_16 на ім`я ОСОБА_6 категорії «В»; чек про сплату з Нової пошти; чек про сплату в кафе «Львівський круасан»; чек з Нової пошти № 0438; поліс страхування на авто ЗАЗ- Daewoo Lanos № 206343502; військовий квиток № НОМЕР_17 на ім`я ОСОБА_6 ; металеву булавку; полімерний пакет з написом «39» прозорий; блокнот розміром 10 х 8 см на металевій пружині чорного кольору; полімерний пакет прозорого кольору; пачку цигарок «Rothmans», в якій знаходяться 21 цигарка; два листка паперу чисті; пам`ятка військового ЗСУ; ксерокопія паспорту на 2 арк. формату А-4 на ім`я ОСОБА_6 ; картку «Приват Банку» № НОМЕР_18 ; нашивку на наліпці з написом «О (І) Rh (+); портупею коричневого кольору з металевою бляхою золотистого кольору із зображенням тризуба; канцелярський ніж жовтого кольору; ручку синього кольору; мобільний телефон синього кольору «Sumsung» в чохлі чорного кольору; безпровідні навушники марки «Gelius» чорного кольору в кейсі чорного кольору; предмет схожий на кишеньковий ніж сріблястого кольору; гроші номіналом 50 копійок, 1 гривня в кількості двох штук та 5 гривень, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити в розпорядженні ОСОБА_6 ;

брюки форменні піксель зеленого кольору; кепку піксель зеленого кольору; футболку піксель зеленого кольору; тактичне взуття світло-коричневого кольору; мобільний телефон «Нокіа 3.1 Plus», передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, повернути за належністю ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення, , а обвинуваченим, який тримається під вартою, -у той же строк після отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Головуючий суддя ОСОБА_1