Справа № 591/18/25
Провадження № 1-кс/591/13/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 січня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м.Суми) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим з прокурором, та мотивував його тим, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування №0000001 від 02.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України. 02.01.2025 ОСОБА_5 було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України. Оскільки оголошена підозра є обґрунтованою, а також існують ризики, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надавав пояснення аналогічні тим, що містяться в обґрунтуваннях поданого слідчим клопотання. Наполягав на тому, що більш м`які запобіжні заходи, у тому числі порука в даному випадку не можуть бути застосовані з огляду на зазначені у клопотанні обставини та вимоги ч.7 ст.176 КПК України.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, зазначав, що його підзахисний повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Водночас, вважав, що зазначені у клопотанні ризики є формальними і недоведеними. Просив розглянути можливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі підтримав подану суду заяву т.в.о. командира роти ОСОБА_7 про передачу ОСОБА_5 на поруки.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши матеріали, вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З доданих до клопотання документів вбачається, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001 від 02.01.2025, у якому ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Крім того, додані до клопотання документи містять достатньо відомостей, які у сукупності дають підстави стверджувати про те, що оголошена підозра відповідає критерію обґрунтованості.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, окрім наявності обґрунтованої підозри, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини існування хоча б одного із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, відповідно до ч.7 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених у тому числі ст. 402 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

У даному випадку, як зазначено вище, слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні вказували на існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Водночас, вважаю, що доведеними є на даний час лише ризики, що передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, з доданих до клопотання матеріалів та з`ясованих під час судового розгляду клопотання обставин вбачається, що характер та обставини інкримінованого підозрюваному діяння, тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, обізнаність щодо даних про свідків і можливість впливати на них, нез`ясованість на даний час усіх обставин кримінального правопорушення, - свідчать про реальне існування можливостей у підозрюваного ОСОБА_5 впливати на свідків та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

В той же час, жодних об`єктивних даних чи доказів на підтвердження існування ризиків, що визначені п.п.2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України ані слідчим у клопотанні, ані прокурором у судовому засіданні не наведено. А такі дані про особу, що ОСОБА_5 раніше не судимий спростовують припущення слідчого і прокурора про те, що підозрюваний може вдатись до спроб перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, з огляду на характер дій, що інкримінується ОСОБА_5 , а саме: що він відмовився виконувати бойовий наказ, то вважаю взагалі безпідставним зазначений у клопотанні ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки не зрозуміло які речі і документи підозрюваний в цьому разі може знищити чи спотворити.

За вказаних обставин, враховуючи те, що у даному випадку було доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України є підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, як зазначалось вище, суду надійшла заява від ТВО командира ОСОБА_7 , в якій останній висловив бажання бути поручителем підозрюваного ОСОБА_5 у даній справі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

В даному випадку, поручителем підозрюваного бажає виступити один з керівників військової частини, в якій ОСОБА_5 проходить військову службу та яким і складено Акт непокори ОСОБА_5 . Крім того, згідно наданої службової характеристики ОСОБА_5 зарекомендував себе як недисциплінована людина, з низькими моральними якостями, який накази командирів виконує неточно і невчасно. Зважаючи на такі обставини, вважаю, що ТВО командира ОСОБА_7 не може в повній мірі гарантувати виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Тому, відсутні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді поруки.

Окрім того, як зазначалось вище, вимоги ч.7 ст.176 КПК України чітко визначають вид запобіжного заходу, який застосовується до підозрюваних у такій категорії справ.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.407 Кримінального кодексу України.

У даному випадку, вважаю, що з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, а саме те, що він має сімейні зв`язки, місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, переконують суд в тому, що визначення альтернативи триманню під вартою відповідатиме меті провадження, що цілком узгоджується з вимогами ч. 8 ст. 176, абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, яких дотримується суд, визначивши запобіжний захід згідно вимог ч. 8 ст. 176 КПК України та не скориставшись правом (а не обов`язком суду) стосовно незастосування застави.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 01.03.2025 року включно з визначенням розміру застави в 60560 гривень.

У разі внесення застави та після звільнення ОСОБА_5 з-під варти, покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду по першому виклику; не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії провадження); повідомляти слідчого (прокурора), суд (залежно від стадії провадження) про зміну свого місця проживання, місця служби (роботи) та засобів зв`язку; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт(и), або інший документ(и), що дає право на виїзд за межі України; утриматись від спілкування зі свідками в провадженні; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному, що, у разі невиконання обов`язків, застава звертається в дохід держави, а після звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора..

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1