Справа № 132/3091/24
Провадження №1-кп/132/392/24
Вирок

Іменем України

06 грудня 2024 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання, у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження №132/3091/24, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000329 від 07 вересня 2024 року, за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Комунарівка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, несудимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до якого долучено підписану угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним від 25 вересня 2024 року,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 06 вересня 2024 року близько 10год.23хв. прийшов до приміщення кафе «Brand Cafe», розташованого за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, місто Калинівка, вулиця Незалежності, будинок № 33-Г, де зробивши замовлення, сів за один із столиків. Випивши горілку, яку замовив, ОСОБА_7 встав із-за столика, та маючи умисел на викрадення чужого майна, підійшов до барної стійки. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_7 будучи обізнаним, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, на території України з 24.02.2022 року був введений воєнний стан, дія якого продовжена на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану України» від 23.07.2024 року № 58/2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.08.2024 року № 3891-ІХ, з 05год.30хв. 12.08.2024 року строком на 90 діб, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди, та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «iPhone» моделі «13 Pro Max», у корпусі зеленого кольору, який належить бармену кафе ОСОБА_8 , та знаходився за барною стійкою, вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 19.09.2024 року № 2767/24-21, складала 28877грн.00коп. Вподальшому, ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_7 спричинив матеріального збитку ОСОБА_8 на загальну суму 28877грн.00коп.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 25 вересня 2024 року, укладена між прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 , якій на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_7 , за участі захисника адвоката ОСОБА_10 , відповідно до якої останній повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Також, сторони дійшли згоди про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Щодо визначення тривалості іспитового строку покладення на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст.76 КК України, то це є прерогативою суду, сторони усвідомлюють наслідки застосування ст.ст.75, 76 КК України, та дають згоду на їх застосування. Сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема для прокурора і підозрюваного обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст.394, 424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абз.1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів. Підозрюваний ОСОБА_7 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрюваному також роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_7 стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 суду зазначив, що вищевказана угода про визнання винуватості, укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпіла ОСОБА_8 дала згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_7 , оскільки заподіяна їй майнова шкода відшкодована в повному обсязі, будь-яких претензій майнового характеру до ОСОБА_7 не має, на підтвердження чого надала письмову заяву.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини 4 статті 469 цього ж Кодексу, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину, а отже угода про визнання винуватості укладена відповідно до вимог закону.

Суд перевіривши угоду встановив, що вона складена відповідно до вимог ст.472 КПК України; її умови не суперечать нормам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; взяті на себе за угодою зобов`язання обвинуваченим можуть бути виконані; узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтею 65 КК України.

За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 25 вересня 2024 року, укладеної між прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 , якій на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_7 , за участі захисника адвоката ОСОБА_10 .

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме мобільний телефон марки «iPhone» моделі «13 Pro Max», із 128 GB вбудованої пам`яті, у корпусі зеленого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 /постанова слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 08.09.2024 року/, який згідно ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 10.09.2024 року у справі № 132/2883/24, визначено передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 під зберігальну розписку, після набуття вироком законної сили, необхідно залишити у власника (законного володільця).

Згідно частини четвертої статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, на вилучене в ході досудового розслідування кримінального провадження майно, а саме на мобільний телефон марки «iPhone» моделі «13 Pro Max», із 128 GB вбудованої пам`яті, у корпусі зеленого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 10.09.2024 року у справі № 132/2883/24, накладено арешт.

З урахуванням вимог процесуального закону, та беручи до уваги, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 10.09.2024 року у справі №132/2883/24.

Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

За роз`ясненнями, викладеним в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта згідно висновку експерта № 2767/24-21 від 16.09.2024 року у розмірі 1135грн.92коп., підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Цивільний позов потерпілою особою не заявлявся.

Керуючись ст.ст.373-374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 вересня 2024 року між прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 , якій на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_7 , за участі захисника адвоката ОСОБА_10 .

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 06 грудня 2024 року.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме мобільний телефон марки «iPhone» моделі «13 Pro Max», із 128 GB вбудованої пам`яті, у корпусі зеленого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 /постанова слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 08.09.2024 року/, який згідно ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 10.09.2024 року у справі № 132/2883/24, визначено передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 під зберігальну розписку, після набуття вироком законної сили, залишити у власника (законного володільця).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 10.09.2024 року у справі № 132/2883/24, на мобільний телефон марки «iPhone» моделі «13 Pro Max», із 128 GB вбудованої пам`яті, у корпусі зеленого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку експерта № 2767/24-21 від 16.09.2024 року у розмірі 1135грн.92коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя