Справа № 216/1345/25
провадження 1-кс/216/482/25
УХВАЛА

іменем України

26 лютого 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001483 від «04» липня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 22.03.2023 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 125 КК України до до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2025 до Центрально-Міського районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання, яким слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування, з покладенням додаткових обов`язків.

1. Зміст поданого клопотання

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001483 від «04» липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

На даному етапі досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може буди підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводження чи покарання, а також в порушення вимог п. п. З, 14 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229- VIII, з особистих неприязних мотивів, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, в період часу з 01.01.2024 по 06.07.2024, знаходячись за місцем проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , з якою він перебуває у сімейних та близьких відносинах, систематично вчиняв по відношенню до ОСОБА_6 , фізичне та психологічне насильство, яке виразилось у погрозах фізичною розправою, безпосередньо фізичною розправою, штовханиною, висловлюванні словесних образ, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, а також спричинення легких тілесних ушкоджень, що призвело до психологічних та фізичних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 та спричинило відчуття глибокого душевного страждання, поєднаного з формуванням внутрішнього психологічного конфлікту, втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки і позтиивних емоцій та придбанні негативних переживань, тощо.

Так, 01.01.2024 о 18:00 годині ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , переслідуючи за мету приниження її гідності, формування у неї відчуття глибокого душевного болю, та свідомо бажаючи настання таких наслідків, ображав та виражався нецензурною лайкою, на адресу потерпілої ОСОБА_7 , чим спричинив останній психологічне страждання.

За вищевказаним фактом, уповноваженими на те посадовими особами Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 348588 від 15.01.2024 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП

02.01.2024 о 18:3 0 годині ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , переслідуючи за мету приниження її гідності, формування у неї відчуття глибокого душевного болю, та свідомо бажаючи настання таких наслідків, ображав та виражався нецензурною лайкою, на адресу потерпілої ОСОБА_7 , чим спричинив останній психологічне страждання.

За вищевказаним фактом, уповноваженими на те посадовими особами Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 347223 від 12.01.2024 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За результатами розгляду вищевказаних справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 , 08.02.2024 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено постанову, якою останнього визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та його притягнено до адміністративної відповідальності.

Крім цього, 05.05.2024 у період з 12:00 годин до 22:00 годин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , переслідуючи за мету приниження її гідності, формування у неї відчуття глибокого душевного болю, та свідомо бажаючи настання таких наслідків, виразився у її бік нецензурною лайкою, чим спричинив останній психологічне страждання.

За вищевказаним фактом, уповноваженими на те посадовими особами Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області 14.05.2024 відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 209569 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За результатами розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 , 05.06.2024 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено постанову, якою останнього визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та його притягнено до адміністративної відповідальності.

Також, 24.05.2024 приблизно о 23:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_6 вчинив відносно неї домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме образливо висловлювався у її бік та погрожував фізичною розправою, чим спричинив останній психологічне страждання. За вищевказаним фактом, уповноваженими на те посадовими особами Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 209573 від 05.06.2024 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За результатами розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 , 16.09.2024 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено постанову, у якій провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_5 закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Також, 06.07.2024 приблизно о 16:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_6 вчинив відносно неї домашнє насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру, а саме висловлювався у її бік нецензурною лайкою, хапав руками за обличчя та погрожував фізичною розправою, чим спричинив останній психологічне та фізичне страждання.

За вищевказаним фактом, уповноваженими на те посадовими особами Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 177337 від 15.07.2024 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За результатами розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 , 14.08.2024 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено постанову, якою останнього визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та його притягнено до адміністративної відповідальності.

Також, 06.07.2024 приблизно о 21:10 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку №19 по вул. Легендарна у м. Кривому Розі, вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 домашнє насильство в сім`ї поихологічного характеру, а саме образливо висловлювався у її бік та погрожував фізичною розправою, чим спричинив останній психологічне страждання. За вищевказаним фактом, уповноваженими на те посадовими особами Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 014804 від 01.08.2024 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За результатами розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 , 02.10.2024 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено постанову, якою останнього визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та його притягнено до адміністративної відповідальності.

Крім цього, 07.07.2024 приблизно о 21:00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись разом зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_2 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення відносно неї домашнього насильства, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до останньої, усвідомлюючи систематичний, протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки, переслідуючи за мету приниження гідності ОСОБА_6 , формування у неї відчуття глибокого душевного болю, психологічних страждань та свідомо бажаючи настання таких наслідків, систематично, вчинив психологічне та фізичне насильство, а саме, вчинив сварку та безпричинно словесно ображав її в грубій формі нецензурними словами, демонструючи свою зверхність та неповагу до останньої, використовуючи нецензурну лайку, якою принижував її честь та людську гідність.

Відразу ж після цього ОСОБА_5 , на вимогу ОСОБА_6 разом з останньою вийшов за подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де діючи з мотивів особистої неприязні до неї та продовження вчинення систематичного домашнього насильства, обома руками зірвав з підвісних петель металеву хвіртку огорожі зазначеного домоволодіння та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований діючи на спричинення потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень з вищезазначених мотивів, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків та бажаючи їх настання з відстані близько 2 метрів, цілеспрямовано кинув зазначену металеву хвіртку в потерпілу ОСОБА_6 , яка стояла звернутою до нього обличчям, умисно влучивши даною металевою хвірткою в голову колишній співмешканці, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді: забійної рани обличчя, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №119 від 22.01.2025 за своїм характером відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи з єдиним злочинним умислом, об`єднаною єдиною злочинною метою, кожного разу окремо, в період часу з 01.01.2024 по 06.07.2024, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , та біля території зазначеного домоволодіння, з мотивів особистих взаємовідносин, вчиняв сварки зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_6 , з якою перебував у близьких та сімейних відносинах, в ході яких, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, вчиняв відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 фізичне та психологічне насильство, яке виразилось у погрозах фізичною розправою, безпосередньо фізичною розправою, побоями, висловлюванні словесних образ, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою у її бік, приниження гідності, спричинення тілесних ушкоджень, що з огляду на кількість вчинених правопорушень в період часу, призвело до психологічних та фізичних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 та спричинило відчуття глибокого душевного страждання, поєднаного з формуванням внутрішнього психологічного конфлікту, втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки і позитивних емоцій та придбанні негативних переживань, тощо.

07.02.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких та сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, що відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України дає підстави стороні обвинувачення ініціювати застосування запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що без застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання запобігти настанню зазначених ризиків не видається за можливе, оскільки існують обґрунтовані доказами достатні підстави вважати, що незастосування до підозрюваного запобіжного заходу призведе до неправомірного впливу на свідків, переховуванню підозрюваного від органів досудового розслідування, знищенню та спотворенню документів, вчиненню інших тяжких та особливо тяжких злочинів, неправомірного впливу на стан досудового розслідування, а також перешкоджанню досягненню завдань кримінального провадження, закріплених у ст. 2 КПК України.

Застосування саме запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вивченням особи підозрюваної на даний час встановлено, що він працездатний, не є особою з інвалідністю. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 указаного запобіжного заходу, не встановлено.

Таким чином, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , характеризуючи особу, відомості, та інші відомості кримінального провадження вказує на неможливість запобігання вказаним ризикам без застосування вказаного запобіжного заходу.

2. Позиція учасників у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що проти застосування до запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не заперечує.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

3.1. Підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю (ч. 5 ст. 194 КПК України).

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).

3.2. Набуття статусу підозрюваного

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваної має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, складено і підписано 07 лютого 2025р. та вручено останньому 07 лютого 2025р. о 16-30 годині.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 набув статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.3. Наявність обґрунтованої підозри

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити інкримінований йому злочин. При цьому, важливо, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілої, протоколом допиту підозрюваного, протоколом слідчого експерименту проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого останній продемонстрував механізм спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя також враховує, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності встановлених фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

3.4. Наявність ризиків

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні слідчий вказує на ризики того, що підозрюваного ОСОБА_5 може (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, (2) незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні, (3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.4.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Враховуючи встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

3.4.2. Наявність ризику незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Слідчий суддя вважає, що оскільки підозрюваному відомі анкетні дані, місце мешкання свідків, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушенні із застосуванням насильства, вказане свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних підозрюваному показів в майбутньому, враховуючи вимоги ст.23 КПК України.

3.4.3. Вчинити інше кримінальне правопорушення

Слідчий суддя вважає, що оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення умисних правопорушень, підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення із застосуванням насильства, ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення є вагомим.

3.5. Наявність інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, у разі визнання винуватим у вчиненні яких, йому може загрожувати покарання у виді позбавленням волі на строк до двох років;

- відсутність на утриманні підозрюваного неповнолітніх дітей та інших утриманців.

- за станом здоров`я ОСОБА_5 , який не є особою з інвалідністю, тяжкими хронічними захворюваннями не страждає.

- відсутність у підозрюваного постійного місця роботи;

- репутацію підозрюваного, який неодноразово притягався до адміністративної відповідальності;

- майновий стан підозрюваного, який не має офіційного доходу;

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, який на думку слідчого судді є високим.

3.6. Можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у даному кримінальному провадженні

Як убачається із матеріалів, доданих до клопотання, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Так, санкцією ст. 126-1 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до двох років.

Як зазначено в ч. 3 ст. 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованого злочину, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ним дій, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Отже, враховуючи конкретні обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також відомості про особу підозрюваного в їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Слід зазначити, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 176-179, 184, 193-196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

1) Прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора та суду на визначений ним час.

2) Не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.?

4) Заборонити наближатися та відвідувати місце мешкання потерпілої ОСОБА_6 , а саме приміщення будинку АДРЕСА_2 .

5) Заборонити листування, телефонні переговори з потерпілою ОСОБА_6 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Роз`яснити ОСОБА_5 про те, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 26 лютого 2025 року до 07 квітня 2025 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 28 лютого 2025року о 15 год. 40 хв. в залі судових засідань у приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

Слідчий суддя ОСОБА_8