Справа №760/3728/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000030, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2024 до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000030, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000030 від 07.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

До Солом`янської окружної прокуратури м. Києва надійшло звернення ОСОБА_4 щодо можливого шахрайського заволодіння в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах невстановленими особами, спадкового майна померлої подруги ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі об`єктом нерухомості, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності померлій та її померлій матері ОСОБА_6 (заява № 2644-25 від 06.02.2025).

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть №3379 від 20.02.2024 зареєстрований Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ).

За фактом смерті ОСОБА_5 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 від 12.02.2024. Виклик швидкої медичної допомоги здійснювався подругою, яка повідомила, що померла проживала одна.

Згідно протоколу огляду місця події від 11.02.2024 вилучено: документи померлої, паспорт громадянина України, закордонний паспорт, ювелірні прикраси, мобільний телефон, ноутбук, ключі від квартири - все поміщено до спецпакету у кримінальному провадженні № 0000429 від 12.02.2024, а квартира опечатана.

В подальшому, за зверненням ОСОБА_4 , яка вказала, що працювала разом з ОСОБА_5 та у зв`язку з тим, що у останньої відсутні родичі та близькі особи, вважає своїм обов`язком здійснити поховання ОСОБА_4 .

Разом з цим, ОСОБА_4 звернувся до Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для реєстрації смерті ОСОБА_5 та отримала свідоцтво про смерть померлої серія НОМЕР_1 .

Також, ОСОБА_4 за рахунок АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України», в якій працювала ОСОБА_5 , здійснила поховання останньої, тобто на час поховання ОСОБА_5 , її родичів та членів сім`ї не встановлено.

Водночас, 06.02.2025 ОСОБА_4 звернулася до Солом`янської окружної прокуратури з заявою щодо вчинення кримінального правопорушення, а саме шахрайського заволодіння квартирою, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки її стало відомо, що до вказаної квартири намагається заселитися чоловік померлої, якого в неї не було.

В ході проведення допиту, ОСОБА_4 підтвердила факт відсутності будь-яких родичів та членів сім`ї померлої ОСОБА_5 та вказала, що знайома з нею з кінця 1995 року, постійно спілкувалися та проживали неподалік, про її чоловіка перший раз дізналася від ОСОБА_7 (сусідка та подруга померлої), до якої звернувся представник нібито «чоловіка» померлої - ОСОБА_8 з метою отримання ключів від квартири АДРЕСА_2 . Враховуючи, що ніхто не бачив чоловіка ОСОБА_5 , яка постійно проживала вказаній квартирі з матою, дідусем та бабусею, ОСОБА_9 вирішила написати заяву щодо вчинення злочину.

Оскільки, згідно допиту ОСОБА_4 за місцем проживання померлої, ОСОБА_5 проживала одна, їй невідомий ОСОБА_10 та невідома інформація щодо одруження чи розлучення ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , П`ятою державною нотаріальною конторою 07.08.2024 заведено спадкову справу № 413/2024.

В подальшому, державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 18.12.2024 проведено реєстраційні дії та оформлено право власності на 1/3 квартири АДРЕСА_2 на ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та 2/3 квартири АДРЕСА_2 на ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, по об`єкту нерухомості (реєстраційний номер 000) квартира за адресою: АДРЕСА_1 право власності зареєстровано 30.01.2025 за ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Проте, наявні особи, які стверджують що перебувають з померлою у родинних відносинах.

Враховуючи, що відсутня інформації щодо перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_10 в шлюбі, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (попередня кваліфікація).

Об`єкт нерухомості - квартира, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 70,4 метрів квадратних, житлової площі 42,4 метрів квадратних за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000030 від 07.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про що винесена вмотивована постанова.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 70,4 метрів квадратних, житлової площі 42,4 метрів квадратних за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_10 .

Крім того, у зверненні ОСОБА_4 клопотала щодо арешту зазначеного об`єкту нерухомості.

З метою попередження можливого неправомірного заволодіння та подальшого відчуження об`єкту нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належатиме територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, або законним спадкоємцям померлої ОСОБА_12 , у органу досудового розслідування виникла необхідність, у накладенні арешту на вище вказане майно.

14.02.2025 прокурор в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляд без участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна в судове засідання не викликався.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Положеннями ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадження вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

З матеріалів клопотання убачається, що Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000030 від 07.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з фабулою, внесеною до Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що до Солом`янської окружної прокуратури м. Києва надійшло звернення ОСОБА_4 щодо можливого шахрайського заволодіння в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах невстановленими особами, спадкового майна померлої подруги ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі об`єктом нерухомості, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності померлій та її померлій матері ОСОБА_6 (заява № 2644-25 від 06.02.2025).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серії НОМЕР_1 від 20.02.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30.01.2025 державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 видано ОСОБА_10 , як зазначено, чоловіку спадкоємця ОСОБА_5 , свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з квартири АДРЕСА_2 .

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що право власності на останню зареєстровано 30.01.2025 за ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 .

11.02.2025 прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 було винесено постанову про визнання предметів в якості речових доказів, якою об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 70,4 метрів квадратних, житловою площею 42,4 метрів квадратних, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000), визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000030 від 07.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Листом від 11.02.2025 №108-1577 Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією повідомлено, що за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та інформацією з Реєстру територіальної громади міста Києва за адресою: АДРЕСА_1 відсутня реєстрація осіб. ОСОБА_5 за зазначеною адресою була зареєстрована та знята 20.02.2024 (у зв`язку зі смертю), ОСОБА_10 зареєстрованим не значиться.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку накладення арешту на майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст.7, 26, 98, 170-173, 175, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000030, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 70,4 метрів квадратних, житлової площі 42,4 метрів квадратних за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000), яка на праві власності належить ОСОБА_10 , з метою уникнення перепродажу, дарування даної квартири невстановленим особам.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), державним виконавцям та приватним виконавцям, Державному підприємству «СЕТАМ» (), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, здійснювати будь-які дії щодо відчуження, продажу та реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, припинення запису про іпотеку або припинення будь-якого іншого обтяження, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів, продажу з аукціонів, відкритих торгів, здійснювати звернення стягнення на майно, тощо) щодо квартири, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 70,4 метрів квадратних, житлової площі 42,4 метрів квадратних за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1