Справа №:755/4262/25
Провадження №: 1-кс/755/929/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2025 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бахмут Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000936 від 15.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и л а :

слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчої судді із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , 14.03.2025 приблизно о 23 год 30 хв. разом з ОСОБА_8 , знаходячись неподалік магазину «Фора», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 11, помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_9 , який намагався зайти в магазин, з метою придбання продуктів харчування, однак він був зачинений.

В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, обравши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_9 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_9 та, під вигаданим приводом допомоги у придбанні продуктів харчування та з метою заволодіння майном останнього, запропонували направитись до іншого магазину, на що останній погодився та вони втрьох, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направились до магазину розташованого за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 18, де ОСОБА_5 зайшов до приміщення магазину, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишились на вулиці біля вказаного магазину.

Під час спілкування між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , з метою заволодіння майном, підійшов до останнього та, відволікши увагу, штовхнув в плече ОСОБА_9 , при цьому забрав з його лівої кишені штанів мобільний телефон Oppo A94, модель СРН2211 в якому знаходились сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», вартістю 5000 гривень. Після чого ОСОБА_8 , заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_9 , направився до вікна магазину, де в той час знаходився ОСОБА_5 та передав викрадений телефон останньому, після чого повернувся до ОСОБА_9

ОСОБА_5 , утримуючи викрадений мобільний телефон, достовірно знаючи що телефон належить ОСОБА_9 , вийшов з магазину та разом з ОСОБА_8 , залишивши ОСОБА_10 направились до зупинки громадського транспорту.

В цей час, ОСОБА_9 зрозумів, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 забрали з його лівої кишені штанів мобільний телефон Oppo A94, модель СРН2211 в якому знаходились сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», вартістю 5000 гривень, направився за ними та при цьому почав кричати останнім, щоб вони повернули його телефон, однак останні, зрозумівши що їх дії викриті, не припинивши реалізацію своїх злочинних намірів на заволодіння майном ОСОБА_9 , пришвидшили кроки та перейшли через дорогу по вул. Миропільській в м. Києві.

В подальшому, ОСОБА_9 зрозумівши, що у зв`язку з вадами з народження у вигляді інвалідності 3-ї групи (ДЦП-правого боку), не зможе наздогнати ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , направився за місцем свого проживання.

ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , роздивившись викрадений мобільний телефон, виявили, що телефон заблокований та для його розблокування потрібно знати певну комбінацію цифр - пін-код.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, з метою розблокування викраденого мобільного телефону, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 зустріли ОСОБА_9 , який проходив неподалік дитячого майданчику за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, буд. 15, та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_9 в праве плече, при цьому почав вимагати надати пін-код для розблокування викраденого у ОСОБА_9 мобільного телефону, на що останній відмовив.

В подальшому ОСОБА_5 , з метою подолання волі до пору з боку потерпілого ОСОБА_9 , маючи при собі газовий балончик сльозогінної дії, бризнув потерпілому в очі та, застосовуючи насильство, зробив підніжку ОСОБА_9 , в результаті чого останній впав на асфальт. В цей час ОСОБА_8 , скориставшись безпорадним станом потерпілого, відкрито викрав сумку, яка знаходилась на плечі ОСОБА_9 , та в якій знаходились наступні речі та особисті документи ОСОБА_9 , а саме: посвідчення особи з інвалідністю, id-паспорт громадянина України, перепустка в гуртожиток, додаток до паспорта у вигляді витягу з реєстру територіальної громади, банківські картки «ПриватБанк» для виплат та Банківська картка «Приват Банк» універсальна, обкладинка до ІD-паспорта.

В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , відкрито викравши майно потерпілого ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання ризикам, передбачених в ст. 177 КПК України.

На даний час у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати що, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та відповідальність, яку може понести за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення покарання підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речові доказі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на цей час органом досудового розслідування не вилучено всі інші викрадені речі у потерпілого в ході вчинення кримінальних правопорушень. Тому, перебуваючи на волі підозрюваний може знищити інші речові докази, які на цей час не виявлені та не вилучені органом досудового розслідування та мають значення для кримінального провадження.

Крім цього, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів або створення собі алібі у даному кримінальному провадженні, та може чинити щодо останніх психічний вплив чи застосувати фізичний вплив для примушування останніх до зміни показів наданих ними під час досудового розслідування.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може вчинити і інші кримінальні правопорушення, що вказує на неможливість запобігти ризику, визначеному п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як, наразі ОСОБА_5 немає постійного грошового забезпечення, оскільки на даний час безробітний. На той факт, що підозрюваний вчинятиме інші кримінальні правопорушення вказує те, що характер вчинених злочинних дій підозрюваного свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та громадського порядку, до норм закону. Відсутність законного джерела доходу, при наявності корисливого мотиву згідно з фактичними обставинами кримінального провадження дає підстави вважати, що вказана особа може продовжувати свою злочинну діяльність, так як збагачується за рахунок вчинення кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми для забезпечення належної кримінально-процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та запобігання зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вбачає підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, а також визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

За таких обставин, слідча суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла такого висновку.

За вказаним вище фактом 15 березня 2025 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0000936.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розписки підозрюваного та захисника щодо вручення їм копій клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

15 березня 2025 року о 17 год 50 хв ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

16 березня 2025 року о 13 год 35 хв - ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідча суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідча суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановила.

У судовому засіданні, на думку слідчої судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, наявними у справі доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 15.03.2025, що складений за заявою ОСОБА_9 про вчинення до останнього кримінального правопорушення; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколами оглядів місця події від 15.03.2025; протоколом огляду речових доказів; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 ; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Водночас, слідча суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені в клопотанні слідчого дані, з урахуванням долучених до клопотання доказів, слідча суддя має всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Наявність же будь-яких обставин, що є суперечливими, або свідчать про наявність даних, які підлягають перевірці, є завданням органу досудового розслідування під час розслідування справи з метою підтвердження або спростування підозри, яка стала підставою для обрання запобіжного заходу, що повинно підтвердити або спростувати підозру.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У межах вказаного кримінального провадження прокурор вказав на такі існуючі ризики, як:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Слідча суддя враховує, що запобігання ризику переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органів досудового розслідування і суду та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження, становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства, а тому вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів та за одне з яких передбачено покарання до 10 років позбавлення волі.

п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК - підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речові доказі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на цей час органом досудового розслідування не вилучено всі інші викрадені речі у потерпілого в ході вчинення кримінальних правопорушень.

Слідча суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на те, що досудове розслідування на даний час триває та заплановано проведення ряду слідчих дій з метою встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, які органу досудового розслідування не були відомі та підлягають додаткову дослідженню, а тому підозрюваний може внаслідок обізнаності про порядок вчинення злочину вплинути на збереження речей та документів чи знищити докази, про які на даний час слідству невідомо.

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів або створення собі алібі у даному кримінальному провадженні, та може чинити щодо останніх психічний вплив чи застосувати фізичний вплив для примушування останніх до зміни показів наданих ними під час досудового розслідування.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_5 вплинути на свідків та потерпілого, слідча суддя враховує, що згідно чинного законодавства, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може вчинити і інші кримінальні правопорушення, що вказує на неможливість запобігти ризику, визначеному п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як, наразі ОСОБА_5 немає постійного грошового забезпечення, оскільки на даний час безробітний. На той факт, що підозрюваний вчинятиме інші кримінальні правопорушення вказує те, що характер вчинених злочинних дій підозрюваного свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та громадського порядку, до норм закону. Відсутність законного джерела доходу, при наявності корисливого мотиву згідно з фактичними обставинами кримінального провадження дає підстави вважати, що вказана особа може продовжувати свою злочинну діяльність, так як збагачується за рахунок вчинення кримінальних правопорушень.

Слідча суддя вважає цей ризик доведеним, враховуючи ту обставину, що у ОСОБА_5 немає стабільного доходу, та він перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідча суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, майновий стан підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, той факт, що він не працює, проживає у м. Києві, раніше не судимий.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність слідчим у клопотанні та прокурором під час судового розгляду, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам, клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя враховує вимоги ст. 183 КПК України та вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, а саме 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 грн 00 коп. та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст. 176-178, 182-184, 186, 194, 196, 197, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з моменту його фактичного затримання - з 17 год 50 хв 15 березня 2025 року по 13 травня 2025 року включно, у межах строку досудового розслідування.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) грн 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУ ДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р №UA1012089).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до слідчого за кожною вимогою у межах цього кримінального провадження та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

не відлучатись за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, підозрюваному.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 15 год 30 хв 21 березня 2025 року.

Слідча суддя: ОСОБА_1