Справа № 369/3694/25
Провадження №1-кс/369/786/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Києва клопотання слідчого, слідчого відділення ВП № 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 27.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 3011 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділенням ВП № 5 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, за процесуального керівництва Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області, здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення зареєстрованого 27.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 3011 Кримінального кодексу України.

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що 27.02.2025 до відділення поліції № 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює зберігання дитячої порнографії.

Так, в ході проведення досудового розслідування, в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в ході особистого обшуку останнього виявлено та вилучено:

-Мобільний телефон «Samsung A32», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , без системи логічного захисту, з сім-картою оператора «Лайф» НОМЕР_3 , користувачем якого являється ОСОБА_5 , який поміщено до спец.пакету PSP1307591;

-Мобільний телефон марки «Redmi 3s», без сім-карти, без системи логічного захисту, IMEI: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , користувачем якого являється ОСОБА_5 , який поміщено до спец.пакету PSP1307592;

Згідно вимог ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виявлені та вилучені в ході особистого обшуку предмети є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, у зв`язку з чим постановою слідчого СВ ВП №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 27.02.2025 вищевказане майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою є, відповідно до п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України забезпечення збереження речових доказів та запобігання їх знищенню.

Перелік і види майна, що належить арештувати:

- Спец.пакет PSP1307591, в якому міститься мобільний телефон «Samsung A32», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , без системи логічного захисту, з сім-картою оператора «Лайф» НОМЕР_3 , користувачем якого являється ОСОБА_5 ;

- Спец.пакет PSP1307592, в якому міститься мобільний телефон марки «Redmi 3s», без сім-карти, без системи логічного захисту, IMEI: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , користувачем якого являється ОСОБА_5 ;

В органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза використання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

У зв`язку із вище викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, яке є предметом та знаряддям злочину, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий просив суд задовольнити клопотання та накласти у кримінальному провадженні №0000082 від 27.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 3011 КК України, арешт на наступні об`єкти:

- Спец.пакет PSP1307591, в якому міститься мобільний телефон «Samsung A32», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , без системи логічного захисту, з сім-картою оператора «Лайф» НОМЕР_3 , користувачем якого являється ОСОБА_5 ;

- Спец.пакет PSP1307592, в якому міститься мобільний телефон марки «Redmi 3s», без сім-карти, без системи логічного захисту, IMEI: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , користувачем якого являється ОСОБА_5 ;

В судове засідання прокурор не з`явився. У своєму клопотанні просив суд розгляд справи провести без його участі у якому клопотання підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, представника власника майна, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує можливість використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого, слідчого відділення ВП № 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 27.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 3011 КК України - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні №0000082 від 27.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 3011 КК України, арешт на наступні об`єкти:

- Спец.пакет PSP1307591, в якому міститься мобільний телефон «Samsung A32», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , без системи логічного захисту, з сім-картою оператора «Лайф» НОМЕР_3 , користувачем якого являється ОСОБА_5 ;

- Спец.пакет PSP1307592, в якому міститься мобільний телефон марки «Redmi 3s», без сім-карти, без системи логічного захисту, IMEI: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , користувачем якого являється ОСОБА_5 ;

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_6