Справа № 361/7185/24
Провадження №1-кп/369/1631/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадженням № 0000357 від 16 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ст. 348, ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні судом розглянуто клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», яке прокурор мотивував тим, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні, зокрема особливо тяжкого злочину з мірою передбаченого покарання у виді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі, вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема вказував на наявність ризиків переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності з урахуванням тяжкості покарання; незаконного впливу на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення. У судовому засіданні прокурор вказував на реальність зазначених ризиків, зазначав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, просив не визначати заставу з огляду на п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечували з підстав необґрунтованості його належними доказами та безпідставності заявлених ризиків у справі (є декларативними), крім того вказували на необґрунтованість пред`явленого обвинувачення та підозри обвинуваченому. Захисники також вказували на значний строк тримання під вартою обвинуваченого, те, що останній є військовослужбовцем, має відзнаки за сумлінне виконання військового обов`язку, має достатньо соціальних зв`язків (дружина, двоє дітей, один з яких неповнолітній) та повагу у військовому колективі. Крім того, також вказували на відсутність належного медичного забезпечення обвинуваченого в умовах тримання під вартою з огляду на стан його здоров`я. Просили обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт за місцем реєстрації або за місцем несення військової служби, просили також обрати альтернативу у виді застави або особистої поруки. Свою позицію захисники виклали у письмових запереченнях на клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників та заперечив проти клопотання прокурора і просив обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема особисте зобов`язання.

Суд, вивчивши клопотання прокурора, наявні матеріали, вислухавши доводи прокурора в судовому засіданні щодо обґрунтованості клопотання, дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив про необхідність уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та просив урахувати ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів та обізнаність обвинуваченого щодо біографічних даних свідків і потерпілих.

Суд, вивчивши доводи клопотання, дійшов висновку, про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому строком на 30 днів з огляду на стадію розгляду справи підготовче судове засідання.

Колегія суддів виходить із того, що встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні зокрема й особливо тяжкого злочину, має родинні зв`язки та є військовослужбовцем, проте зважаючи на ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме: існує необхідність запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, з огляду на тяжкість пред`явленого обвинувачення, вичинити інше кримінальне правопорушення, оскільки щодо обвинуваченого здійснюється розгляд інших кримінальних проваджень в інших судах, а також запобігти існуванню ризику впливу на потерпілих та свідків, які на даний час не допитані в даному кримінальному провадженні. Таким чином, у цій конкретній справі вказані обставини виправдовують обмеження права обвинуваченого перебувати на волі, в матеріалах провадження відсутні достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне.

Суд вважає, що лише такий запобіжний захід, який хоча і є винятковим, проте, враховуючи заявлені у справі ризики, передбачені статтею 177 КПК України, спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується обвинувачений, мають такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, за встановлених у судовому засіданні обставин суд дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, тому доводи сторони захисту в цій частині є необґрунтованими.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає обвинуваченому ОСОБА_8 розмір застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» строком на 30 днів з 20.03.2025 року до 18.04.2025 року включно без альтернативи внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено о 14 год.00 хв. 24.03.2025.

Головуюча ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3