Справа № 171/210/24
Провадження № 1-кп/177/121/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000248 від 14.10.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алзамай, Іркутської області РФ, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за ч.1 ст. 286-1 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2023 року, у світлий час доби, приблизно о 16 годині 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю 0,71 %о), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_2 , рухався в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Верхня у селищі Токівське, Криворізького району, Дніпропетровської області, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, де перед не нерегульованим перехрестям вулиць Верхня та Світла не зупинився, по ходу його руху був встановлений дорожній знак 2.1 (дати дорогу) ПДР України, ігноруючи який останній продовжував рухатись прямо.

У вищевказаний час, тобто 13 жовтня 2023 року приблизно о 16 годині 45 хвилини, зліва від автомобіля «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 , по проїзній частині вул. Світла в селищі Токівське, Криворізького району Дніпропетровської області, рухався технічно справний мотоцикл «HONDA NC700S» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 , належить на праві власності ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Надалі під час зближення, водій ОСОБА_2 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки для руху іншим учасникам, маючи об`єктивну можливість зупинитись, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. «Надати дорогу» Правил дорожнього руху України, продовжував рухатись прямо, не надав перевагу в русі вищезазначеному мотоциклу «НONDA NC700S» реєстраційний номер НОМЕР_6 , який рухався справа на ліво по ходу його руху, внаслідок чого допустив зіткнення передньою лівою частиною автомобіля «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 з усією передньою частиною мотоциклу «НONDA NC700S» реєстраційний номер НОМЕР_6 , на смузі руху останнього.

Своїми діями ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 16.11.: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.»;

Порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої:

Водій мотоциклу «НONDA NC700S» реєстраційний номер НОМЕР_6 ,- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий багато уламковий перелом правого стегна, забійні рани голови, лівої кисті, обох нижніх кінцівок, саден тулуба, лівого плеча, геморагічний шок 1-2ступеня.

Виявлені при судово-медичній експертизі ушкодження, мають ознаки середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

24 грудня 2024 року між потерпілим ОСОБА_6 , його законним представником - батьком ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_2 укладено угоду про примирення, відповідно до якої просять суд:

-визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України;

-призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 тис. неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) тис. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, та вид покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення, та наполягає на затвердженні вказаної угоди. Свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, погроз або обіцянок.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 , кожен окремо, зазначили, що наслідки затвердження угоди про примирення також зрозумілі, просили затвердити угоду. Також підтвердили, що угода укладена ними добровільно, без будь-якого тиску, примусу, погроз або обіцянок. Зазначили, що обвинувачений відшкодував в повному обсязі заподіяну шкоду потерпілому та претензії відсутні.

Прокурор заперечив проти затвердження угоди про примирення, посилаючись на: підвищений ступінь суспільної небезпеки даного злочину (керування транспортним засобом у стані сп'яніння); ступінь тяжкості скоєного злочину; середній ступінь алкогольного сп`яніння (0,71 %о промілле); пошкодження двох транспортних засобів внаслідок події; сама по собі наявність відсутність претензій з боку потерпілої сторони не є підставою для затвердження угоди без відповідної оцінки; необгрунтовано потребу призначити замість найтяжчого покарання (позбавлення волі) саме найлегше (штраф), оминаючи увагою більш легші види покарання, визначені у ст.51 КК України (зокрема, обмеження волі чи пробаційний нагляд); наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 , недостатньо за умови наявного ступеня тяжкості злочину виключають можливість застосування ст.69 КК України.

З`ясувавши думку прокурора, законного представника потерпілого, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, відповідно до вимог кримінально- процесуального законодавства, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 та ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 69 КК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зважаючи на особу винуватого.

Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які cаме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1ст. 69 КК України.

Суд при вирішенні питання про можливість призначення покарання, узгодженого сторонами угоди, бере до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, та відсутність обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст.67 КК України, а тому за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає, за можливе застосувати ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.286-1 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_2 кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про примирення.

Суд не погоджується з доводами прокурора, викладеними ним у судовому засіданні щодо затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим з огляду на наступне.

КПК України передбачає два види угод: угода про примирення та угода про визнання винуватості. Перша з них може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, друга між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. В обох випадках зміст угоди має містити узгоджене покарання та згоду сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Правила призначення покарання встановлені Кримінальним кодексом України, зокрема, Розділом XI його Загальної частини. Відповідно до ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Отже, закон дозволяє зазначеним вище суб`єктам кримінального провадження самостійно визначити вид покарання яке понесе винна особа.

Зі змісту Закону України №1231-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» вбачається, що внесені ним зміни до Кримінального кодексу України не передбачали заборони застосування ст.69 ЮС України у справах щодо порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, санкція ч.1 ст.286-1 КК України визначена Законом №1231-IX в такому розмірі, який згідно ст.12 КК відносить її до категорії нетяжких злочинів. При цьому, вказаний Закон не вніс зміни і не передбачив жодних обмежень щодо можливості укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні за ч.1ст.286-1 КК України.

За змістом ст.1 КПК України та ст.75 Конституції України Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами України, а єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України.

Оскільки законодавець при прийнятті Закону №1231-IX не передбачив жодних заборон чи обмежень на застосування ст.69 КК України та укладення угод у кримінальних провадженнях за ч.1 ст.286-1 КК України, то доводи прокурора про невідповідність оскарженого вироку суспільним інтересам є безпідставними.

Судом встановлено, що згідно з висунутим ОСОБА_2 обвинуваченням, внаслідок його дій було завдано шкоду лише потерпілому ОСОБА_6 .

Та обставина, що безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч.1ст.286-1 КК України, є суспільні відносини, які забезпечують безпеку дорожнього руху та експлуатацію транспорту, сама по собі не є підставою для висновку про те, що в будь-якому випадку угода про примирення між потерпілим та обвинуваченими не відповідає інтересам суспільства.

Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим, та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_2 витрати на проведення експертизи №СЕ-19/112-23/12452-ІТ від 15.12.2023,- 1514 гривні 56 копійок; експертизи №СЕ-19/104-23/40154-ІТ від 14.12.2023,- 4543 гривні 68 копійок; експертизи №СЕ-19/104-23/40156-ІТ від 15.12.2023-4543 гривні 68 копійок.

Загальна сума витрат на проведення експертиз, що підлягає стягненню становить 10601, 92 гривень.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370,474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 24 грудня 2024 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 , його законним представником - ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248 від 14.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України та призначити йому покарання узгоджене в угоді про примирення, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1 тисяча неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати за проведення експертиз у загальній сумі 10 601, 92 гривні.

Арешт автомобіля «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 та мотоцикла «НONDA NC700S» реєстраційний номер НОМЕР_6 , накладений згідно ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2023 року - скасувати.

Речові докази:

-автомобіль «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути володільцю - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-мотоцикл «НONDA NC700S» реєстраційний номер НОМЕР_6 , повернути володільцю - ОСОБА_6 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому та потерпілому положення ст. 476 КПК України, що в разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

-обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 5 - 7 ст. 474 КПК України; я тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

-потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України;

-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: