УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/19/25

Номер провадження 1-кс/495/264/2025

31 січня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бикоза Білгород-Дністровського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2025 року старший слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженним прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні слідчим зазначено, що 22 грудня 2024 року слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області почато досудове розслідування кримінального провадження №0001800, у відповідності до кримінальної кваліфікації ч.2 ст.194 КК України умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

22 грудня 2024 року в нічну годину, особи, шляхом підпалу, умисно пошкодили приміщення сесійної зали Мологівської сільської ради Мологівської об`єднаної територіальної громади, яка розташована за адресою: вулиця Кишинівська, 221а, село Молога, Білгород-Дністровський район, Одеська область.

Також, 27 грудня 2024 року слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області почато досудове розслідування кримінального провадження №0001820, у відповідності до кримінальної кваліфікації ч.2 ст.194 КК України умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

27 грудня 2024 року приблизно о 00 годин 10 хвилин, особи, шляхом підпалу, умисно пошкодили приміщення Управління освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму Мологівської сільської ради Мологівської ОТГ, розташованого за адресою: вулиця Кишинівська 167, село Випасне, Білгород-Дністровський район, Одеська область.

В подальшому, враховуючи наявність процесуальних підстав, кримінальне провадження №0001800 було об`єднано з кримінальним провадженням №0001820, під загальним номером №0001800.

Досудовим розслідуванням встановлено , що в грудні 2024 року, точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , будучи раніше знайомим з громадянином ОСОБА_7 , отримав від останнього пропозицію котра полягала в здійсненні перевозу ОСОБА_4 на автомобілі, котрий той має у своєму користуванні, для здійснення підпалу конкретного об`єкту, а саме будівлі Мологівської сільської ради Мологівської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району, Одеської області, котра розташована по вулиці Кишинівській 221а в селі Молога Білгород-Дністровського району Одеської області, за що ОСОБА_4 мав отримати грошову винагороду як оплату. На отриману пропозицію, ОСОБА_4 погодився, маючи на меті корисне збагачення грошовими коштами за здійснення перевозу, при цьому чітко розуміючи, що тим самим вступає в злочинну змову з ОСОБА_7 та іншою особою, котрою був ОСОБА_8 , метою котрої є вчинення кримінального правопорушення, а саме втілення протиправного умислу направленого на умисне знищення або пошкодження чужого майна шляхом підпалу, тим самим злочин буде вчинено однією групою.

Далі, з метою втілення злочинного умислу, ОСОБА_4 у визначений йому час та дату, а саме в ніч з 21 на 22 грудня 2024 року приблизно о 01 годині 00 хвилин на автомобілі ВАЗ 2106, під`їхав у заздалегідь узгоджене місце на території Мологівської ОТГ, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, де в автомобіль сіли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . На шляху до місця скоєння злочину, з метою реалізації протиправного умислу направленого на умисне знищення або пошкодження чужого майна шляхом підпалу, тим самим розуміючи, що злочин буде вчинено однією групою, у не встановленому в ході досудового розслідування місці ОСОБА_4 здійснив зупинку автомобіля під час котрої з баку транспортного засобу із застосуванням шлангу злито в пляшкову ємність пальне для вчинення підпалу. По прибуттю до місця вчинення злочину, а саме до Мологівської сільської ради Мологівської об`єднаної територіальної громади, котра розташована за адресо: вулиця Кишинівська 221а, село Молога Білгород-Дністровський район, Одеська область, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли з автомобіля, а ОСОБА_4 для конспірації злочинних дій від`їхав на визначену заздалегідь відстань у конкретне місце очікування.

В подальшому втілюючи загальний злочинний протиправний задум, через розбиття скла вікна у приміщенні будівлі Мологівської сільської ради було занесене джерело запалювання ззовні у середину приміщення актової зали адміністративної будівлі, а саме кабінету № 6, тим самим вчинено пошкодження майна шляхом підпалу. Після чого ОСОБА_4 спільною групою з місця вчинення злочину зникли.

Також встановлено, наприкінці 2024 року, точну дату в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , будучи раніше знайомим з громадянином ОСОБА_7 , отримав від останнього пропозицію котра полягала в здійсненні перевозу ОСОБА_4 на автомобілі, котрий той має у своєму користуванні, для здійснення підпалу конкретного об`єкту, а саме адміністративної будівлі колишньої Випаснянської сільської ради (на даний час в ній розміщується Управління освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму Мологівської сільської ради Мологівської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району, Одеської області), котра розташована по вулиці Кишинівській 167 в селі Випасне Білгород-Дністровського району Одеська область, за що ОСОБА_4 мав отримати грошову винагороду як оплату. На отриману пропозицію, ОСОБА_4 погодився, маючи на меті корисне збагачення грошовими коштами за здійснення перевозу, при цьому чітко розуміючи, що тим самим вступає в злочинну змову з ОСОБА_7 та іншою особою, котрою був ОСОБА_8 , метою якого є вчинення кримінального правопорушення, а саме втілення протиправного умислу направленого на умисне знищення або пошкодження чужого майна шляхом підпалу, тим самим злочин буде вчинено однією групою.

Далі, з метою втілення злочинного задуму, ОСОБА_4 у визначений йому час та дату, а саме в ніч з 26 на 27 грудня 2024 року приблизно опівночі на автомобілі ВАЗ 2106, під`їхав у вказане місце на території Мологівської ОТГ, де в автомобіль сіли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . На шляху до місця скоєння злочину, з метою реалізації протиправного умислу направленого на умисне знищення або пошкодження чужого майна шляхом підпалу, тим самим розуміючи, що злочин буде вчинено однією групою, у не встановленому в ході досудового розслідування місці ОСОБА_4 здійснив зупинку автомобіля під час котрої з баку транспортного засобу із застосуванням шлангу злито в пляшкову ємність пальне для вчинення підпалу. По прибуттю до місця вчинення злочину, а саме до Управління освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму Мологівської сільської ради Мологівської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району, Одеської області, котре розташоване за адресо: вулиця Кишинівська 167, село Випасне Білгород-Дністровський район, Одеська область, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли з автомобіля, а ОСОБА_4 за-для не притягнення уваги, від`їхав на визначену заздалегідь відстань у конкретне місце очікування.

В подальшому втілюючи загальний злочинний протиправний задум, через розбиття склі вікна в приміщення будівлі Мологівської сільської ради було занесене джерело запалювання ззовні, тим самим вчинено пошкодження майна шляхом підпалу. Після чого ОСОБА_4 спільною групою з місця вчинення злочину зникли.

31 січня 2025 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.1946 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в умисному пошкодженні чужого майна, вчинених шляхом підпалу, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме: проведеним оглядом місця події 22.12.2024 р. прилеглої території та будівлі Мологівської сільської ради Мологівської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району, Одеської області, котра розташована по вулиці Кишинівській 221а в селі Молога Білгород-Дністровського району Одеської області, за результатами котрого зафіксована обстановка вчиненого злочину, виявлено та вилучено об`єкти (об`єкти, предмети, речі), носій інформативності яких має значення для кримінального провадження речового доказу; проведеним оглядом місця події 27.12.2024 р. прилеглої території та будівлі з розташуванням Управління освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму Мологівської сільської ради Мологівської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району, Одеської області, котра розташована по вулиці Кишинівській 167 в селі Випасне Білгород-Дністровського району Одеська область, за результатами котрого зафіксована обстановка вчиненого злочину, виявлено та вилучено об`єкти (об`єкти, предмети, речі), носій інформативності яких має значення для кримінального провадження речового доказу; результатами проведених обстежень співробітниками відділу ЗНС Білгород-Дністровського РУ ГУ ДСНС України в Одеській області; проведеною аналітикою сеансів з`єднань абонентських номерів здійснених через обладнання операторів стільникового зв`язку, покриття котрих охоплює місцину з розташуванням місць вчинених кримінальних правопорушень; проведеними допитами свідків, у свідченнях котрих викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, спробам незаконного впливу на потерпілу сторону та осіб, котрі допитані у кримінальному провадженні в якості свідків, так як їх покази мають суттєве значення як доказ, вчинення кримінального правопорушення. Тим самим орган досудового розслідування вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання визначеним ризикам.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї ж статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винним у кримінальному провадженні, у вчинені якого він підозрюється, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше наявність повідомлення особі про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення.

Слідчий зазначив, що під час досудового розслідування, встановлені ризики вчинення підозрюваним наступних дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може вдатись до спроб незаконно впливати на осіб котрі допитані у кримінальному провадженні в якості свідків, які викривають його неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, слідчий акцентував увагу на соціально-небезпечній поведінці підозрюваного, якому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, а саме вчинення злочину шляхом підпалу. З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За твердженням слідчого, неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, кримінальне правопорушення, у вчиненні котрого він підозрюється, є тяжким злочином. Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з відсутністю підстав вважати, що підозрюваний буде належним чином виконувати обов`язок, який полягає в забороні залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не визнав обставини, викладені в клопотані слідчого, але погодився з визначеним розміром застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні з обставинами, викладеними в клопотані слідчого не погодився, оскільки вважає, що визначені ризики необґрунтовані та безпідставні. Зазначив, що визначений розмір застави (1 млн.грн.) є занадто великий та не співрмірний ні з майновим станом його підзахисного, ні з тяжкістю злочину.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 22 грудня 2024 року слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області почато досудове розслідування кримінального провадження №0001800, у відповідності до кримінальної кваліфікації за ч.2 ст.194 КК України.

31.01.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, а саме умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні належними та допустимими доказами, а саме: проведеним оглядом місця події 22.12.2024 р. прилеглої території та будівлі Мологівської сільської ради Мологівської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району, Одеської області, котра розташована по вулиці Кишинівській 221а в селі Молога Білгород-Дністровського району Одеської області, за результатами котрого зафіксована обстановка вчиненого злочину, виявлено та вилучено об`єкти (об`єкти, предмети, речі), носій інформативності яких має значення для кримінального провадження речового доказу; проведеним оглядом місця події 27.12.2024 р. прилеглої території та будівлі з розташуванням Управління освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту та туризму Мологівської сільської ради Мологівської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району, Одеської області, котра розташована по вулиці Кишинівській 167 в селі Випасне Білгород-Дністровського району Одеська область, за результатами котрого зафіксована обстановка вчиненого злочину, виявлено та вилучено об`єкти (об`єкти, предмети, речі), носій інформативності яких має значення для кримінального провадження речового доказу; результатами проведених обстежень співробітниками відділу ЗНС Білгород-Дністровського РУ ГУ ДСНС України в Одеській області; проведеною аналітикою сеансів з`єднань абонентських номерів здійснених через обладнання операторів стільникового зв`язку, покриття котрих охоплює місцину з розташуванням місць вчинених кримінальних правопорушень; проведеними допитами свідків, у свідченнях котрих викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення.

За твердженням слідчого, існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню та при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Слідчий вказав, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вдатись до спроб незаконно впливати на осіб котрі допитані у кримінальному провадженні в якості свідків, які викривають його неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».

Про те саме йдеться й у рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 р. Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Статтею 183 КПК України передбачено право суду, а не обов`язок визначити заставу як альтернативний захід забезпечення провадження.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_4 вважається тяжким, розмір застави щодо нього не може перевищувати вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Між тим, слідчий суддя погоджується з твердженням слідчого, що розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 необхідно визначати у розмірі 1000000 гривень, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та соціально-небезпечній поведінці підозрюваного, якому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, а саме вчинення злочину шляхом підпалу в умовах воєнного стану.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначенні у клопотанні дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню досудового розслідування та правосуддю у розумні строки, з урахуванням тяжкості покарання, обставин, які обґрунтовують неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, які на даний час існують, та з метою забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі 1000000 гривень, вважаючи, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, передбаченних ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, тобто з 31.01.2025 року до 31.03.2025 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в розмірі 1000000 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- утримуватись від можливого спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме те, що застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 05.02.2025 року об 11:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_9