Провадження № 1-кп/932/979/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0000291 від 23.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мала Токарівка Дзержинського району Житомирської області, з середньою освітою, одруженого, неповнолітніх дітей не має, не судимого, військовослужбовця, старшого водія 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 7 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2024 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, в світлий час доби, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді старшого водія 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 7 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військова частин НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 2.3б), 2.9а), 12.4, 12.9б), 14.2в), 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, керуючи технічно справним транспортним засобом «NISSAN», моделі «TERRANO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в якому в якості пасажира перебував військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, рухаючись в c. Іванопілля, Костянтинівської ТГ, Краматорського району, Донецької області, по вул. Торецька зі сторони м. Костянтинівка Краматорського району, Донецької області у бік м. Торецьк Бахмутського району, Донецької області, в районі будинку № 47 по вул. Торецька в с. Іванопілля Костянтинівської ТГ Краматорського району Донецької області, здійснюючи обгін невстановленого транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «21099», який рухався в попутному напрямку з меншою швидкістю, виїхав на зустрічну смугу руху, не будучи уважним, рухаючись з перевищенням максимально допустимої швидкості в межах населеного пункту, не врахувавши дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого втратив курсову стійкість керованого ним транспортного засобу та у некерованому стані повернувся на праву смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «L200» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням військовослужбовця в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який з моменту виникнення небезпеки з метою уникнення зіткнення став змінювати напрямок свого руху ліворуч на зустрічну смугу руху. Внаслідок вказаної події пасажир автомобіля марки «NISSAN» моделі «TERRANO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому внутрішньо суглобової поверхні праворуч С4, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що потребують для свого лікування термін більше ніж 21 доба.

Своїми необережними діями, що виразилися у порушенні п.12.1 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Після проведення підготовчого судового засідання і до початку розгляду справи по суті між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 31.01.2025 за участю захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні у обсязі повідомленої підозри та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в суді.

Погодившись з правовою кваліфікацією дій, визначеною за ч.1 ст.286-1 КК України, сторони з урахуванням згоди потерпілого на укладання угоди між прокурором і обвинуваченим, врахувавши ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, який є не судимим, позитивно характеризується, щиро розкаявся та активно сприяв у розслідуванні кримінального правопорушення, відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, дійшли згоди на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст.286-1 КК України замість покарання у виді позбавлення волі покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців на підставі ст.58 КК України строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 10 (десяти) відсотків в дохід держави з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

В судовому засіданні сторони, вказуючи на добровільність укладення угоди, повне розуміння її умов та прав, наданих законом, спроможність обвинуваченого виконати узгоджене покарання, просили суд угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому визначене угодою покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнавши свою вину у інкримінованому йому діянні та підтвердивши правильність викладених в обвинувальному акті та в угоді обставин, за яких вчинив кримінальне правопорушення, суду пояснив, що при укладенні угоди діяв свідомо, добровільно, без будь-якого примусу чи незаконного впливу на нього зі сторони обвинувачення, та з врахуванням його спроможності виконати узгоджене з ним покарання. Попередньо перед укладанням угоди про визнання винуватості була отримана згода на це від потерпілого, якому він повністю відшкодував спричинену ним шкоду, у зв`язку з чим претензій матеріального та морального характеру потерпілий до нього не має.

Умови угоди, наслідки її затвердження та невиконання йому цілком зрозумілі. Перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, виходячи з такого.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Така угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких або тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Як встановлено судом, вимогам кримінального процесуального та кримінального закону угода відповідає. Правова кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, визначена правильно.

Обґрунтованість обвинувачення та наявність фактичних підстав для визнання винуватості доводиться позицією обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтвердив суду викладені в обвинувальному акті та угоді обставини кримінального правопорушення та беззастережно визнав свою вину за висунутим йому обвинуваченням.

Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що укладення угоди про визнання винуватості є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Суд пересвідчився, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а крім того, і наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, що ведуть до скасування вироку.

Перевіряючи узгоджене сторонами покарання на відповідність загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, суд з врахуванням таких обставин як щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, повне відшкодування спричиненої потерпілому наслідками дорожньо-транспортної пригоди шкоди, активне сприяння розслідуванню, бажання продовжувати проходити військову службу, які пом`якшують обвинуваченому покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вважає за можливе застосувати та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції ч.1 ст.286-1 КК України, а саме - службові обмеження для військовослужбовців відповідно до ст. 58 КК України, строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 10 (десяти) відсотків в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 під час досудового розслідування не вирішувалося. Підстав для його застосування на час набрання вироком законної сили не встановлено.

Вирішуючи питання судових витрат у справі, які складаються з вартості судової експертизи № Д-19/113-24/4722-ІТ від 30.08.2-24 2271,84 грн.,судової експертизи № Д-19/113-24/4721-ІТ від 27.08.2024 вартістю 2271,84 грн., судової експертизи № СЕ-19/123-24/11618-ІТ від 23.09.2024 вартістю 3029,12 грн., суд вважає за необхідне відповідно до ст.124 КПК України покласти їх на засудженого та стягнути з нього в дохід держави 7572,80 грн.

Речові докази у справі: автомобіль «NISSAN», моделі «TERRANO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває на штраф майданчику ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, підлягає поверненню військовій частині НОМЕР_1 , автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «L200» номерний знак НОМЕР_3 , який передано на зберігання військовій частині НОМЕР_4 , підлягає поверненню військовій частині НОМЕР_4 . Скляний флакон зі слідами біологічних зразків, підлягає знищенню.

Керуючись ст.ст.370, 374, 468, 474, 475 Кримінального процесуального Кодексу України, суд

УХВАЛ И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.01.2025 між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 і обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000291 від 23.07.2024 за ч.1 ст.286-1 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України, і призначити йому за частиною першою ст.286-1КК України покарання на підставі ст.58 КК України у вигляді службового обмеження строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 10 (десяти) відсотків в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 7572,80 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн.80 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2024 про накладення арешту на автомобілі «NISSAN», моделі «TERRANO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та «Mitsubishi» моделі «L200» номерний знак НОМЕР_3 скасувати.

Речові докази: автомобіль «NISSAN», моделі «TERRANO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває на штраф майданчику ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, підлягає поверненню військовій частині НОМЕР_1 , автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «L200» номерний знак НОМЕР_3 , який передано на зберігання військовій частині НОМЕР_4 , підлягає поверненню військовій частині НОМЕР_4 . Скляний флакон зі слідами біологічних зразків знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 Кримінального процесуального кодексу України до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1