ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2882/24
Провадження №1-кп/477/42/25
18 листопада 2024 року до суду надійшов обвинувальний акт з додатками, передбаченими ст. 301 КПК України, щодо ОСОБА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, а саме: в умисному невиконанні обмежувального припису.
Після проведення авторозподілу справу було передано мені, як головуючому у справі, для розгляду .
22 листопада 2024 року було винесено ухвалу про призначення судового засідання у кримінальному провадженні 22 листопада 2024 року о 15-00 годині.
Обвинувачений в судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим судове засідання було відкладене на 20 січня 2025 року.
В судовому засіданні під час з`ясування наявності відводів складу суду, з огляду на те, що я неодноразово розглядала справи про адміністративне правопорушення та ухвалювала рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладала на нього стягнення за вчинення домашнього насильства, поцікавилась у прокурора чи будуть в якості доказів долучатись рішення, ухвалені мною.
Прокурор відповів, що в якості доказу винуватості обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, а саме в умисному невиконанні обмежувального припису, прокурором буде долучена копія постанови судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29.05.2024 року (справа № 477/571/24, провадження 3/477/668/24) винесена суддею Полішко В.В.
Як вбачається із постанови у справі справа № 477/571/24, провадження 3/477/668/24 суддею Полішко В.В. було встановлено, що 29.02.2024 року, близько 07:58 години ОСОБА_1 прийшов до ОСОБА_2 за місцем її проживання: АДРЕСА_1 , де спілкувався з останньою, погрожував фізичною розправою та виражався нецензурною лайкою.
Постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 , в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на вищезазначене, у разі ухвалення обвинувального вироку може виникнути обґрунтований сумнів у об`єктивності та неупередженості судді, оскільки саме ухваленим ним рішенням буде підтверджуватись винуватість у вчиненні інкримінуємого обвинуваченому ОСОБА_1 кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

За таких обставин вважаю за необхідне заявити собі самовідвід.

20 січня 2025 року