Справа № 466/8402/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/128/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000864 від 27.05.2023 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, не одруженого, інваліда 3-ї групи (загальні захворювання), працездатного, непрацюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудженого,

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_6

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2024 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України та обрано покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_6 слід рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат та арешту майна.

Згідно вироку, ОСОБА_6 26.05.2023 приблизно о 19год. 15 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним заднім ходом по вул. Висока в м. Львів - Брюховичі, в напрямку до будинку №6, грубо порушив вимоги Розділу 1 п.1.5.; Розділу 2 п.п.2.3 б), д), 2.9 а); Розділу 10 п.п.10.1, 10.9 та 10.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розпочав рух заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, а також не врахував, що заборонено рух заднім ходом на перехрестях, внаслідок чого здійснив наїзд на нерухому перешкоду у виді зачинених воріт, котрі ведуть до подвір`я будинку №6 на вул. Висока, в подальшому перебуваючи на території подвір`я, продовжуючи рух заднім ходом, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , котра знаходилась у нерухомому вертикальному положенні на території подвір`я за вказаною адресою.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у виді закритого внутрішньо суглобового перелому проксимального метаепіфізу та проксимальної третини діафізу правої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий внутрішньо суглобовий перелом проксимального епіфізу лівої великогомілкової кістки, закритий перелом проксимальних епіфізів обох малогомілкових кісток, пошкодження латерального утримувача наколінника лівого колінного суглоба, закритий багато фрагментарний перелом верхнього кута лівої лопатки, закритий перелом 2, 3, 4, 6 ребер справа по задньо-лопатковій лінії, закритий лінійний перелом потиличної кістки справа, що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Шевченківського районного суду міста Львова скасувати; ухвалити новий вирок яким кримінальне провадження відносно нього закрити відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що він 26.05 2023 зранку займався домашніми справами, господарством. У другій половині дня почав займатися ремонтом автомобіля. Виконавши заплановані дії з обслуговування автомобіля, вирішив перевірити як він їде, проїхати хоча б 200-250 метрів, розвернутися і поїхати назад. Проїхав метрів 200-250, і на перехресті біля воріт ділянки будинку ОСОБА_11 вирішив розвернутися щоб їхати назад.

Зазначає, при виконанні маневру розвороту, при торканні з місця заднім ходом, судома сильно скрутила ноги. Автомобіль почав рухатися, він намагався прибрати ногу з педалі газу щоб загальмувати. М`язи ніг скрутило, що вони не слухалися.

Звертає увагу, що чи було безпосереднє зіткнення автомобіля з ОСОБА_12 , точно сказати не може, не бачив, бо весь цей час намагався зупинити автомобіль, але ноги через судоми не слухалися. Ще до зіткнення з воротами встиг рукою затягнути важіль ручного гальма, але потужність двигуна все-таки виявилася більшою і машина продовжила рухатися. Все це сталося швидко, буквально за кілька секунд.

Апелянт вважає, що у висновку експерта № 156/23 не вказано які саме ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення.

Щодо твердження про те, що у нього були ознаки сп`яніння, не згоден.

Наголошує, що перед ДТП, він займався ремонтом автомобіля в тому числі чищенням карбюратора хімічними препаратами.

Звертає увагу, що до складу очищувача карбюратора входить: толуол 30-50%, скраплений газ 20-40%, ізопропіловий спирт 15-30%, дихлорметан 10-20%. Активні інгредієнти очищувачів карбюратора включають діоксид вуглецю (С02), етилбензол, толуол, метанол та ацетон. Вони бувають різні але він використав приблизно такі. Тому природно у нього руки, спецодяг був просякнутий цією хімією і від нього природно явно виходив хімічний запах, зокрема й спиртовий. Крім того зазначає, що судома зводила ноги, тягнуло той чи інший м`яз, тому природно чіткої ходьби у нього не було, тому в сукупності з боку це могло розцінюватися не так, як воно було насправді.

Зазначає, що під час слідства йому жодного разу не було запропоновано послуг адвоката. Вперше послуги адвоката було запропоновано вже тоді, коли слідство було закінчено. Тоді він відмовився від адвоката, тому що подумав, що слідство і так уже закінчено і не дуже чітко розумів необхідність мати захисника надалі.

Вважає, що було порушено вимогу пункту 2 статті 54 Кримінально- процесуального кодексу України, оскільки відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Шевченківського районного суду міста Львова скасувати; ухвалити новий вирок, визнати невинуватим ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286-1 КК України та кримінальне провадження закрити відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що даний вирок постановлений з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому підлягає безумовному скасуванню. Встановлені судом першої інстанції обставини не свідчать щодо доведеності вини ОСОБА_6 у інкримінованому злочині, а призначене покарання, відповідно, не може бути до нього застосоване.

Звертає увагу, що будучи допитаним в ході судового розгляду ОСОБА_6 показав, що інкриміновані дії не вчиняв, оскільки, 26.05.2023 року близько 19.15 год. під час наїзду на ворота дачної ділянки по вул. Висока, зіткнення автомобіля під його керуванням із потерпілою ОСОБА_9 не відбулося.

Вважає, що покази обвинуваченого у скоєнні тяжкого злочину не було відображено у оскаржуваному вироку та судом не було дано їм оцінку, не зазначено, суд не прийняв покази обвинуваченого до уваги. У вироку лише зазначено, що обвинувачений вини не визнав та заперечив обставини викладені у обвинувальному

Звертає увагу, що в ході підготовки апеляційної скарги на даний вирок, стороною захисту було надано до суду заяви від 08.11.2024 року та від 12.11.2024 року про роз`яснення оскаржуваного вироку суду, в частині письмових доказів визнаних судом належними та недопустимими, з огляду на його тенденційний обвинувальний ухил. Однак, суд, всупереч вимог КПК України відмовив стороні захисту у задоволенні даних заяв та відмовив у роз`ясненні.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які повністю підтримали подані апеляційні скарги, прокурора ОСОБА_7 , який заперечив апеляційні вимоги. Перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, при обставинах викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, вина обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, а саме:

- відомостями про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2023 року о 10 год. 06 хв. за №0000864, правова кваліфікація ч.2 ст.286-1 КК України (а.с.64).

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, які прибули на місце події, яка мала місце 26.05.2023 за адресою: м. Львів смт Брюховичі, вул.Висока, 6. (а.с.84)

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.05.2023 року, схеми і фототаблиць до нього. (а.с.66-79).

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного 26.05.2023 року о 21 год.13 хв. за допомогою Drager Alcotest 6820 №ARNA-0343, згідно якого у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено вміст алкоголю 2,82 % проміле; (а.с.88)

- медичним оглядом з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного КНП ЛОР Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень від 26.05.2023 о 20.55год, з якого вбачається, що ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння. (а.с.87, 103)

- постановою та протоколом отримання зразків для експертизи від 07.06.2023 року (а.с.105-106).

- висновком експерта № 1299/2023-т від 14.06.2023 року встановлено, що при судово-токсикологічній експертизі речового доказу сечі гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено етиловий спирт в кількості - 3,36 % (проміле), не виявлено: метилового, пропілового, бутильового і амілового спиртів (а.с. 110 111);

- згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки «ВАЗ-2101», д.н.з. НОМЕР_3 належить ОСОБА_13

- висновком експерта № 156/23 від 27.06.2023р. (а.с.117-120)

- постановою старшого слідчого ВРЗСТ СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_14 від 10.07.2024 (а.с.127).

- висновком експерта № 166/23 від 13.07.2023р. (а.с.128-131).

- висновком експерта № СЕ-19/114-23/9644-ІТ від 21.06.2023р. (а.с.136-139)

- висновком експерта № СЕ-19/114-23/10712-ІТ від 20.06.2023 року.(а.а.153 155).

- слідчим експериментом, результати якого відображені у відповідних протоколі від 05.06.2023 рокую(а.с.90-101)

- протоколом про роз`яснення права на захист від 30.06.2023, ОСОБА_6 не бажав мати захисника, про що ним власноручно на ім`я прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_15 подана заява. (а.с.157 159).

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що було порушено його право на захист на стадії досудового слідства апеляційний суд до уваги не бере, оскільки згідно протоколу про роз`яснення права на захист від 30.06.2023, ОСОБА_6 не бажав мати захисника, про що ним власноручно на ім`я прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_15 подана заява. (а.с.157 159).

Колегія суддів зазначає, що обов`язкової участі захисника обставини кримінального провадження не передбачали. Підстав для висновку про порушення права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист на стадії досудового розслідування у суду немає.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не перебував за кермом в стані алкогольного сп`яніння, пояснивши, що того дня зранку прочищав карбюратор і надихався хімічних випарів, що і показало відповідний результат при його медичному огляді такі колегія суддів вважає безпідставні, оскільки матеріали кримінального провадження містять чіткі належні і допустимі докази на підтвердження перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом близько 19 год.13хв. 26.05.2023 року, а саме:

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного 26.05.2023 року о 21 год.13 хв. за допомогою Drager Alcotest 6820 №ARNA-0343, згідно якого у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено вміст алкоголю 2,82 % проміле; (а.с.88).

-акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного КНП ЛОР Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень від 26.05.2023 о 20.55год з якого вбачається, що ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння. (а.с.87, 103).

-висновок експерта № 1299/2023-т від 14.06.2023 року яким встановлено, що при судово-токсикологічній експертизі речового доказу сечі гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено етиловий спирт в кількості - 3,36 % (проміле), не виявлено: метилового, пропілового, бутильового і амілового спиртів (а.с. 110 111);

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що саме від удару автомобіля під керуванням ОСОБА_6 потерпіла отримала констатовані у неї тілесні ушкодження апеляційний суд до уваги не бере, оскільки такі спростовуються наявними та дослідженими в суді доказами та спрямовані на уникнення від відповідальності.

Колегія суддів вважає, що під час судового розгляду є повністю доведеним той факт, що обвинувачений під час керування транспортним засобом грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, адже, будучи в стані алкогольного сп`яніння, розпочав рух заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, а також не врахував, що заборонено рух заднім ходом на перехрестях, внаслідок чого здійснив наїзд на нерухому перешкоду у виді зачинених воріт, котрі ведуть до подвір`я будинку №6 на вул. Висока, в подальшому перебуваючи на території подвір`я, продовжуючи рух заднім ходом, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , котра знаходилась у нерухомому вертикальному положенні на території подвір`я за вказаною адресою, внаслідок остання отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає апеляційні скарги необґрунтовані та приходить до висновку, що судом вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_6 .

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування вироку.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4