Справа № 953/203/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Харкові обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України у кримінальному провадженні № 0000651 від 26.11.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Харкова, із середньою освітою, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, останній раз 06.06.2024 Дзержинським районним судом за ч.1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджена вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

26.08.2024 року гр. ОСОБА_3 прибула до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де була письмово ознайомлена з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджена про кримінальну відповідальність, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, про що остання надала підписку.

30.09.2024 року ОСОБА_3 в Київському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області отримала направлення до Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області для відбування покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

31.10.2024 ОСОБА_3 ознайомлена з графіком відбування покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Однак, ОСОБА_3 будучи працездатною, маючи змогу працювати та відбувати призначене вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.06.2024 покарання умисно, ігноруючи вирок суду, з метою ухилення від відбування громадських робіт, без поважних причин, ігноруючи обов`язки пов`язані із відбуттям призначеного покарання, згідно табелю виходу на роботу з 01.11.2024 року по 28.12.2023 року (не вийшла на відпрацювання покарання: 01.11.2024 року ; 02.11.2024 року; 04.11.2024 року; 05.11.2024 року; 06.11.2024 року; 07.11.2024 року; 08.11.2024 року; 09.11.2024 року; 11.11.2024 року; 12.11.2024 року; 13.11.2024 року; 14.11.2024 року; 15.11.2024 року; 16.11.2024 року; 18.11.2024 року; 19.11.2024 року; 20.11.2024 року; 21.11.2024 року; 22.11.2024 року; 23.11.2024 року; 25.11.2024 року; 26.11.2024 року; 27.11.2024 року; 28.11.2024 року; 29.11.2024 року; 30.11.2024 року; 02.12.2024 року; 03.12.2024 року; 04.12.2024 року; 05.12.2024 року; 06.12.2024 року; 07.12.2024 року; 09.12.2024 року; 10.12.2024 року; 11.12.2024 року; 12.12.2024 року; 13.12.2024 року; 14.12.2024 року; 16.12.2024 року; 17.12.2024 року; 18.12.2024 року; 19.12.2024 року; 20.12.2024 року; 21.12.2024 року; 23.12.2024 року; 24.12.2024 року; 25.12.2024 року; 26.12.2024 року; 27.12.2024 року; 28.12.2024 року) до Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області не з`явилась, чим ухилилась від їх відбування.

Такі дії, ОСОБА_3 набули тривалого системного характеру і полягають у невиконанні обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт та відповідно до ст. 40 КВК України є ухиленням від виконання покарання, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Отже, з 01.11.2024 по 28.12.2024 під час перебування на обліку у Київському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення, будучи попередженою про наслідки не відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, систематично не виходила на відпрацювання громадських робіт, допустила прогули та фактично не відпрацювала 200 годин.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, а саме: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання нею своєї винуватості, складеної за участі її захисника адвоката ОСОБА_4 згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку ч. 2 ст. 389 КК України та погодилась із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилась на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, а саме: подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 від 14.11.2024; копії матеріалів особової справи № 14/2024 відносно ОСОБА_3 ; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 19.12.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 30.12.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 31.12.2024; повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 08.01.2025, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку повністю доведена та її дії вірно кваліфіковані за 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше судима, останній раз: 06.06.2024 Дзержинським районним судом за ч.1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштована, не заміжня.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винної, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи із співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, та одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, відповідно 200 годинам громадських робіт відповідають 25 днів пробаційного нагляду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_3 після постановлення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.06.2024, але до повного відбуття покарання вчинила нове кримінальне правопорушення, тому суд призначає остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного за цим вироком суду покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.06.2024, згідно з вимогами п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України виходячи із співвідношення, що 200 (двостам) годинам громадських робіт відповідає 25 днів пробаційного нагляду, та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до відбування покарання у виді 2 (двох) років 25 (двадцяти п`яти) днів пробаційного нагляду.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем її проживання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не обирався.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору та обвинуваченій направити копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1