ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/525/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/2081/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.301-1 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 01 серпня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крисине Богодухівського району Харківської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.301-1 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з вихованням дітей, на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки і покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Кримінальне провадженні розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, ОСОБА_8 у період часу з 14.04.2023 по 17.04.2023 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовував доступ до всесвітньої мережі Інтернет, з ІР-адреси НОМЕР_1 , за допомогою провайдера ТОВ «Triolan», в ході чого у нього виник злочинний умисел на одержання доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та умисне її зберігання без мети збуту чи розповсюдження.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на одержання порнографічних матеріалів із ознаками дитячої порнографії, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки, всупереч "Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства", ратифікованої 20 червня 2012 року та Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року, використовуючи свій персональний комп`ютер ТМ «LG», на якому встановлена операційна система Windows 10 Рrо, версії 22Н2, систематично протягом 2016- 2023 років, діючи умисно, з метою завантаження та подальшого зберігання фото- та відеофайлів, відвідуючи невстановлені досудовим розслідуванням інтернет- сайти у всесвітній мережі Інтернет, одержував доступ до файлів та здійснював завантаження графічних зображень, на свій вищевказаний персональний комп`ютер ТМ «LG».

Так, 21.06.2023 у період часу з 07 годин 13 хвилин по 07 годину 49 хвилин було проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , в ході якого було вилучено персональний комп`ютер ТМ «LG», що належить останньому, на якому було виявлено 26 файлів, що за змістом інформації у вказаних відеофайлах представлені сцени, що непристойно та протиприродно відображають сферу статевого життя як цинічна вульгарно-націоналістична непристойна фіксація самоцільної спеціальної демонстрації геніталій; оральних, анальних та вагінальних статевих актів; демонстрація маструбаторних дій: введення в статеві шляхи пальців, ерегований статевий член з обхватом долонею; явні ознаки екскреторних функцій, діючими особами в яких є діти та дорослі, що згідно з висновком експертизи, є дитячою порнографією, які ОСОБА_8 , зберігав у пам`яті вище вказаного персонального комп`ютера у папках для особистого перегляду без мети збуту чи розповсюдження до моменту вилучення.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 301-1 КК України, тобто умисне одержання доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та в умисному зберіганні дитячої порнографїї без мети збуту чи розповсюдження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , посилається на суворість призначеного йому покарання. Указав, що суд при призначенні обвинуваченому покарання не взяв до уваги, що останній свою провину визнав повністю, щиро кається та розуміє наслідки скоєного кримінального правопорушення. Зауважив, що прокурор просив призначити ОСОБА_8 менш суворе покарання, а саме 3 роки обмеження волі із застосуванням ст..75 КК України з іспитовим строком 2 роки. Просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_8 більш м`яку міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 , будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце судового засідання, до апеляційного суду не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, тим самим скористалися на власний розсуд своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні.

Позиції учасників апеляційного провадження

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч.1 ст.301-1 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером, має позитивну характеристику за попереднім місцем роботи, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Суд також взяв до уваги досудову доповідь центру пробації, з якої вбачається, що виправлення ОСОБА_8 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року №12, щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється у тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Із матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинувачений ОСОБА_8 свою провину визнав та висловив жаль з приводу вчиненого, що свідчить про щире каяття останнього та обґрунтованість доводів апеляційної скарги сторони захисту в цій частині.

Разом з тим, вчинений ОСОБА_8 злочин створює загрозу правам і свободам громадян, зокрема дітей, та підриває охоронювані законом інтереси у сфері суспільної моралі, що зумовлює підвищений ступінь суспільної небезпеки.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене покарання за своїм видом і розміром є справедливим, повністю відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому підстав для його пом`якшення не вбачає.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 01 серпня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: