УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 рокуселище ПетровеСправа №: 941/24/25
Провадження № 1-в/941/36/25

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «Петрівська ВК (№ 49)» - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

засудженого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в с-щі Петрове справу за клопотанням адвоката ОСОБА_5 про розв`язання питання, пов`язаного з виконанням вироку та звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням 25-ти річного терміну відбуття покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 в порядку п.14 ч.1 ст.537, ст.539 КПК Українизвернувся до суду з клопотанням про розв`язання питання, пов`язаного з виконанням вироку та звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням 25-ти річного терміну відбуття покарання, мотивуючи це тим, що останній був засуджений 25.01.2002 року Апеляційним судом Запорізької області за ст.93 п.п. «а», «е», «і», ст.17, ст.93 п.«г», ст.93 п.п. «з», «і», ст.17, ст.93 п.п. «а», «з», «і», ст.142 ч.3 ( в редакції 1960 р.), ст. 296 ч.1 КК України ( в редакції 2001 року), ст.42 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 20.02.2003 року вирок Апеляційного суду Запорізької області від 25.01.2002 року залишено без змін. Вирок набрав законної сили 20.02.2003 року.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18.06.2018 року зараховано

ОСОБА_6 у строк відбування покарання період попереднього тримання під вартою з 14.08.2000 року по 20.02.2003 року із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання: 14.08.2000 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.12.2023 року засудженому ОСОБА_6 відбулася заміна невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді позбавлення волі на строк 18 років.

На момент звернення до суду з клопотання засуджений відбув строк покарання понад 25 років та перебуває в ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)».

У зв`язку із закінченням 25-ти річного терміну відбуття покарання у виді позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 підлягає звільненню, оскільки особа, яка відбула 25 років позбавлення волі, має бути звільнена з установи виконання покарань, де діяла примусова ізоляція засудженого, через те, що в органів державної влади відсутні подальші правові підстави позбавляти дану особу волі відповідно до приписів ст.ст.3, 8, 19, 64 Конституції України.

Позбавлення засудженого волі є порушенням його законних прав і свобод, що фактично прирівнюється до катування відповідно до ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання, засуджений та його захисник клопотання підтримали, представник ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)» при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений 25.01.2002 року Апеляційним судом Запорізької області за ст.93 п.п. «а», «е», «і», ст.17, ст.93 п.«г», ст.93 п.п. «з», «і», ст.17, ст.93 п.п. «а», «з», «і», ст.142 ч.3 ( в редакції 1960 р.), ст.296 ч.1 КК України (в редакції 2001 року), ст.42 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 20.02.2003 року вирок Апеляційного суду Запорізької області від 25.01.2002 року залишено без змін. Вирок набрав законної сили 20.02.2003 року.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18.06.2018 року зараховано

ОСОБА_6 у строк відбування покарання період попереднього тримання під вартою з 14.08.2000 року по 20.02.2003 року із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання: 14.08.2000 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.12.2023 року засудженому ОСОБА_6 відбулася заміна невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді позбавлення волі на строк 18 років. Постановлено строк заміненого ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 18 (вісімнадцять) років обчислювати з 04.12.2023 року.

Кінець строку: 04.12.2041 року.

Згідно з п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Саме в порядку, визначеному п.14 ч.1 ст.537 КПК України, захисник засудженого просить суд фактично переглянути законність призначеного ОСОБА_6 покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 25.01.2002 року та ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.12.2023 року, що набрали законної сили, та звільнити його від відбування покарання.

Проте, така вимога засудженого, на переконання суду, не може бути задоволена з огляду на те, що в порядку виконання вироку суд першої інстанції не перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень, які набрали законної сили та не вправі вирішувати питання, що стосуються суті вироку та призначеного покарання.

Так, у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» зазначено, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому для вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку уточнити призначене покарання (як основне, так і додаткове) щодо його виду та строку.

Частиною 2 статті 21 КПК України встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили у порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Законодавством України передбачено право засуджених, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та в подальшому на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.12.2023 року, засуджений ОСОБА_6 скористався своїм правом на заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України, особам, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. А частиною другою вказаної статті також передбачено, що таке звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В той же час, згідно характеристики на засудженого, частини строку, необхідних для застосування положення ст.81 КК України, для засудженого ОСОБА_6 настануть ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також доводи захисника засудженого з приводу того, що підставою для його звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі є приписи ч. 1 ст. 25 КК України (в редакції 1960 року), у зв`язку із закінченням 25-ти річного терміну відбуття покарання у формі позбавлення волі, є надуманими, оскільки відповідне покарання призначено йому правомірно, а тому наявні законні підстави для подальшого його утримання в місцях позбавлення волі.

За таких обставин, клопотання захисника засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.369-372, 538, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про розв`язання питання, пов`язаного з виконанням вироку та звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням 25-ти річного терміну відбуття покарання- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 діб, через Петрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1