Справа № 206/1495/25
Провадження № 1-кс/206/421/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025м. Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого першим заступником керівника Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження № 0000017 від 06.01.2021 року відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайська, Луганської області, громадянина України, розлученого, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в участі в діяльності не передбаченого законом збройного формування, а також у носінні, зберіганні, придбанні, передачі чи збуті вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто в учиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого першим заступником керівника Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по матеріалам досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 06.01.2021 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що на початку травня 2014 року в структурний підрозділ не передбаченого законом збройного формування, що діяло на території міста Привілля Луганської області, на добровільній основі ввійшов ОСОБА_6 який мав умисел брати активну участь в діяльності даного збройного формування, при цьому розуміючи, що діяльність зазначеного формування спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, депортацію населення з регіону знаходження даного збройного формування, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї.

Вступивши в зазначене збройне формування, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності формування, став брати активну участь в ньому, а саме: виконував вказівки осіб, які були рангом вище за нього.

У період часу з травня по липень 2014 року (точний час та дату під час досудового розслідування встановити було неможливо) ОСОБА_6 , діючи у складі збройного формування, керуючись прямим умислом, здійснював патрулювання в місті Привілля, виконуючи обов`язки по охороні громадського порядку спільно з іншими представниками не передбаченого законом збройного формування, а також здійснював контрольно-пропускний режим транспортних засобів на Краснянському мосту.

06 січня 2021 року за даним фактом слідчим внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

03 березня 2021 року за зазначеним вище фактом складено письмове повідомлення ОСОБА_6 про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України поштою надіслано останньому та вручено заступнику керівника з питань безпеки та громадського порядку військово-цивільної адміністрації міста Лисичанська.

05 березня 2021 року слідчим, відповідно до ст. 281 КПК України, через те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено у розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

10 березня 2021 року прокурором до Лисичанського міського суду Луганської області було подане клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

10 березня 2021 року слідчим суддею Лисичанського міського суду Луганської області винесено ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на шість місяців.

19 квітня 2021 року слідчим на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України кримінальне провадження було відновлене.

19 квітня 2021 року слідчим на підставі ухвали слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області було проведено обшук житла, в якому проживав ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку виявлено та вилучено:

-Патрони в кількості 160 штук, які є крупнокаліберними патронами калібру 12,7х108 мм зразка 1928 року, виготовленні промисловим способом;

-Патрони в кількості 2 штук, які є проміжними патронами калібру 7,62х39 мм зразка 1943 року зі зменшеною швидкістю, придатними до стрільби, виготовлені промисловим способом;

-Патрони в кількості 38 штук, які є проміжними малоімпульсними патронами зразка 1974 року, до стрільби придатні, виготовлені промисловим способом;

-Дві реактивні протитанкові гранати РПГ-22, які відносяться до категорії бойових припасів, придатні до пострілу та наступного вибуху при зіткненні із ціллю (перешкодою);

-30-ти мм гранатометні постріли ВОГ-17М, у кількості 60 одиниць, які відносяться до категорії бойових припасів, та містять заряд бризантної вибухової речовини А-ІХ-1 (флегматизований гексоген), масою 36 грамів кожний, яка придатна до вибуху;

-Конструктивно-оформлений заряд вибухової речовини ТГ-45 (плавлена суміш тротил+гексоген) корпусом бойової ручної кумулятивної гранати РГК-3ЕМ. Вибухова речовина, яка знаходилась в середині корпусу ручної кумулятивної гранати РКГ-3ЕМ, придатна до вибуху;

-Дві головні частини ПГ-7С 40-мм пострілу динамо-реактивного типу ПГ-7 ВС (до ручного протитанкового гранатомету РПГ-7), які містять заряд вибухової речовини окфол, кожна. Вибухова речовина, яка знаходиться в корпусах двох головних (бойових) частин протитанкових гранат ПГ-7С придатна до вибуху.

19 квітня 2021 року за даним фактом слідчим внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

20 квітня 2021 року слідчим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000017 від 06.01.2021 було зупинено.

31 травня 2021 року прокурором на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України кримінальне провадження № 0000017 від 06.01.2021 було відновлено.

31 травня 2021 року прокурором на підставі ч. 1 ст. 217 КПК України винесено постанову про об`єднання кримінальних проваджень № 0000017 від 06.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України та № 0000246 від 19.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з присвоєнням № 0000017.

31 травня 2021 року слідчим складено письмове повідомлення ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України вручено заступнику керівника з питань безпеки та громадського порядку військово-цивільної адміністрації міста Лисичанська.

31 травня 2021 року слідчим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування в кримінальному провадженні було зупинено.

13 вересня 2021 року слідчим суддею Лисичанського міського суду Луганської області було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

24 березня 2025 року слідчим на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено.

24 березня 2025 року слідчим подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до Самарського районного суду міста Дніпропетровська.

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська в клопотанні відмовлено.

24 березня 2025 року слідчим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено.

03 квітня 2025 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора України.

07 квітня 2025 року слідчим, на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України, досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка у своїх показах повідомила, що в 2007 році між нею та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб. З ним вони мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . Їй відомо, що з початку травня 2014 року, ОСОБА_6 вступив до не передбаченого законом збройного формування та здійснював охорону мосту по вулиці Мічуріна, на виїзді з міста Привілля Луганської області. Як їй пояснив ОСОБА_6 в коло його обов`язків та інших учасників не передбаченого законом збройного формування входили: перевірка документів у осіб, які перетинали даний міст, а також недопущення потрапляння Збройних сил України на територію міст Привілля, Новодружеськ та Лисичанськ. Пізніше ОСОБА_8 разом з синами виїхала з міста Привілля, а ОСОБА_6 з іншими учасниками не передбаченого законом збройного формування залишився. У подальшому від нього вона дізналася, що він разом з іншими учасниками не передбаченого законом збройного формування в липні 2014 року, після звільнення Збройними силами України міст Привілля, Новодружеськ та Лисичанськ, виїхав до тимчасово окупованого міста Кадіївки (Стаханів) Луганської області. Протягом 2015-2016 років ОСОБА_6 неодноразово телефонував до неї та пропонував їй разом із синами переїхати до нього на тимчасово окуповану територію Луганської області, на що свідок відмовила. Також вона повідомила, що з 2016 року вона з ОСОБА_6 не спілкується, де він перебуває їй невідомо. 21 листопада 2019 року Лисичанським міським судом Луганської області було винесено рішення про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_6 ;

-протоколами огляду предмета за участю свідка ОСОБА_8 від 27 січня 2021 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка у своїх показах повідомила, що в неї є дочка ОСОБА_8 , яка перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 . Станом на квітень-липень 2014 року дочка разом з ОСОБА_6 мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . На початку травня 2014 року свідок прийшла за зазначеною адресою у гості, де дізналася від ОСОБА_6 , що він вступив у лави не передбаченого законом збройного формування. Додатково свідок зазначила, що через тиждень після того, як вона дізналася зазначену інформацію, вона поверталася з роботи додому, проходячи будівлю Привільнянської міської ради Луганської області, вона побачила представників не передбаченого законом збройного формування, серед яких був і ОСОБА_6 , одягнутий в камуфльований одяг, з розпізнавальними знаками не передбаченого законом збройного формування. З кінця липня 2014 року, коли Збройні сили України звільнили міста Привілля, Новодружеськ та Лисичанськ, усі учасники не передбаченого законом збройного формування виїхали, ОСОБА_6 свідок більше не бачила, його місцезнаходження їй невідоме;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який у своїх показах повідомив, що він знайомий з ОСОБА_6 , з яким він разом працював на шахті в місті Привіллі. У травні 2014 року йому стало відомо, що ОСОБА_6 вступив до лав не передбаченого законом збройного формування, яке діяло на території міст Привілля та Лисичанськ Луганської області. Це йому стало відомо тому, що він мешкає неподалік будівлі виконавчого комітету Привільнянської міської ради Луганської області, яку на початку травня 2014 року представники не передбаченого законом збройного формування самовільно зайняли та організували там так званий штаб. У цій будівлі у період з травня по липень 2014 року постійно знаходились представники не передбаченого законом збройного формування, вони там мешкали, розпивали спиртні напої та галасували, тобто постійно були в полі зору місцевих жителів. У період з травня по липень 2014 року, поки Збройні сили України не звільнили міста Привілля, Новодружеськ та Лисичанськ, він постійно бачив ОСОБА_6 біля будівлі Привільнянської міської ради Луганської області серед інших учасників не передбаченого законом збройного формування, які як і він були одягнуті в камуфльований одяг з розпізнавальними знаками не передбаченого законом збройного формування. Також свідок додав, що ОСОБА_6 разом з іншими учасниками не передбаченого законом збройного формування здійснював охорону пішохідного мосту, який знаходиться на вулиці Мічуріна на виїзді з міста Привілля. В коло обов`язків Попугаєва та інших учасників не передбаченого законом збройного формування входили: перевірка документів у осіб, які перетинали даний міст, а також недопущення потрапляння Збройних сил України на територію міст Привілля, Новодружеськ та Лисичанськ. Це свідок може стверджувати через те, що на початку липня 2014 року він їхав з міста Кремінна Луганської області додому в місто Привілля, під час перетину вищезазначеного мосту, учасники не передбаченого законом збройного формування, серед яких був і ОСОБА_6 , здійснили у свідка перевірку документів. З кінця липня 2014 року, коли Збройні сили України звільнили міста Привілля, Новодружеськ та Лисичанськ, усі учасники не передбаченого законом збройного формування виїхали, ОСОБА_6 свідок більше не бачив, місцезнаходження його йому невідоме;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 13 січня 2021 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 23 лютого 2021 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який у своїх показах повідомив, що в період з травня по липень 2014 року представники не передбаченого законом збройного формування організували блок-пости, з метою перевірки автомобілей, а також пасажирів та пішоходів, які в`їздили та виїздили з міста Привілля Луганської області. У червні 2014 року свідок перетинав пішохідний міст, який розташований по вулиці Мічуріна міста Привілля Луганської області. На зазначеному мосту його документи перевіряв ОСОБА_6 , якого свідок знає через те, що в них були спільні друзі, які як і ОСОБА_6 працювали на шахті, та деякий час вони разом з ОСОБА_6 навіть підтримували дружні стосунки. Також свідок зазначив, що під час перевірки документів ОСОБА_6 був одягнутий у камуфльований одяг, а також мав при собі вогнепальну зброю, на думку свідка, це був автомат Калашникова. Після звільнення міст Привілля, Новодружеськ та Лисичанськ Збройними силами України, він ОСОБА_6 більше не бачив, місцезнаходження його йому невідоме, зв`язок з ним він не підтримує;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 23 лютого 2021 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 23 лютого 2021 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який у своїх показах повідомив, що в червні 2014 року, проходячи по вулиці Горького міста Привілля Луганської області, він побачив ОСОБА_6 , з яким він особисто знайомий, а також інших учасників не передбаченого законом збройного формування, які з транспортного засобу марки «УАЗ» до будинку переносили мішки та ящики, як свідок у підсумку зрозумів, там перебувала зброя та боєприпаси. Після звільнення міст Привілля, Новодружеськ та Лисичанськ Збройними силами України, він ОСОБА_6 більше не бачив, місцезнаходження його йому невідоме, зв`язок з ним він не підтримує, наскільки йому відомо останній виїхав на тимчасово окуповану територію Луганської області;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який у своїх показах повідомив, що в червні-липні 2014 року, проходячи біля будинку АДРЕСА_1 , він побачив ОСОБА_6 , з яким він особисто знайомий, а також інших учасників не передбаченого законом збройного формування, які з транспортного засобу до подвір`я зазначеного будинку, в якому жив ОСОБА_6 , переносили зброю та боєприпаси. З того часу свідок ОСОБА_6 більше не бачив, зв`язок не підтримує, його місцезнаходження йому невідоме;

-протоколом обшуку від 19.04.2021, за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого було виявлено та вилучено цілу низку бойових припасів та вибухових речовин;

-висновком експерта № СЕ-19/113-21/4758-БЛ від 29.04.2021, відповідно до якого надані на дослідження патрони калібру 12,7х108мм в кількості 160 шт. є бойовими припасами, крупнокаліберними патронами зразка 1928 року, виготовлені промисловим способом;

-висновком експерта № СЕ-19/113-21/4760-БЛ від 28.04.2021, відповідно до якого надані на дослідження патрони в кількості 2 шт. є бойовими припасами, проміжними патронами калібру 7,62х39 мм зразка 1943 року зі зменшеною швидкістю, виготовлені промисловим способом, до стрільби придатні;

-висновком експерта № СЕ-19/113-21/4759-БЛ від 23.04.2021, відповідно до якого надані на дослідження патрони в кількості 38 шт. є бойовими припасами, проміжними малоімпульсними патронами зразка 1974 року, виготовлені промисловим способом, до стрільби придатні;

-висновком експерта № СЕ-19/113-21/4772-ВТХ від 11.05.2021, відповідно до якого надані на дослідження предмети є двома реактивними протитанковими гранатами РПГ-22, які відносяться до категорії бойових припасів, та є придатними до пострілу та наступного вибуху при зіткненні із ціллю (перешкодою);

-висновком експерта № СЕ-19/113-21/4770-ВТХ від 21.05.2021, відповідно до якого надані на експертизу предмети є 30-мм гранатометними пострілами ВОГ-17М, у кількості 60 одиниць, які відносяться до категорії бойових припасів, та містять заряд бризантної вибухової речовини А-ІХ-А (флегматизований гексоген), масою 36 грамів кожний, яка придатна до вибуху;

-висновком експерта № СЕ-19/113-21/4769-ВТХ від 11.05.2021, відповідно до якого наданий на експертизу предмет є конструктивно-оформленим зарядом вибухової речовини ТГ45 (плавлена суміш тротил+гексоген) корпусом бойової ручної кумулятивної гранати РКГ-3ЕМ. Вибухова речовина, яка знаходилась в середині корпусу ручної кумулятивної гранати РКГ-3ЕМ, придатна до вибуху;

-висновком експерта № СЕ-19/113-21/4850-ВТХ від 11.05.2021, відповідно до якого надані на експертизу предмети є двома головними частинами ПГ-7С 40-мм пострілу динамо-реактивного типу ПГ-7ВС (до ручного протитанкового гранатомету РПГ-7), які містять заряд вибухової речовини окфол, кожна. Вибухова речовина, яка знаходилась в корпусах двох головних (бойових) частин протитанкових гранат ПГ-7С придатна до вибуху.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в учиненні двох кримінальних правопорушень, а саме:

1)злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів;

2)злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчмм зазначено про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, а також те, що ОСОБА_6 постійного місця роботи не має, розлучений, що свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, місцезнаходження останнього на теперішній час не встановлено.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що в цьому провадженні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_6 , останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбачених законом збройних формувань, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, в яких він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України, активно співпрацює з представниками держави-агресора та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити вчинене ним кримінальне правопорушення, що надає йому можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку державних органів України. Також про наявність даного ризику свідчить тривалість вже вчиненого ним кримінального правопорушення, адже не передбачене законом збройне формування продовжує свою діяльність на території України і дотепер.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення приходить до висновку, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Більше того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 260 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором свідчить наступне:

Відповідно до даних Державної прикордонної служби України, фактів перетину ОСОБА_6 державного кордону України не виявлено.

Відповідно до даних Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, ОСОБА_6 , як одержувач пенсії на обліку не перебуває, пільгами/субсидіями не користується, як потерпілий внаслідок нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання або особа, яка має право на страхові виплати в разі смерті потерпілого, не перебуває, страхові виплати не отримує.

Відповідно до даних Міністерства соціальної політики України, ОСОБА_6 на обліку як внутрішньо переміщена особа не перебуває.

Відповідно до перевірки реєстру актів цивільного стану, факт смерті ОСОБА_6 на території України не реєструвався.

Відповідно до матеріалів виконаного доручення, наданого оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України, при проведенні розшукових дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , на теперішній час місцезнаходження останнього на території, підконтрольній державній владі України, не встановлено, на обліках як внутрішньо переміщена особа він не перебуває, зареєстрованого майна, що перебуває в його власності, на території України не має, нові реєстрації, в наявних у органах Національної поліції обліках, щодо нього відсутні.

Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004:

-вся територія Алчевського району, до складу якого входить місто Кадіївка (Стаханів), в яке після звільнення Збройними силами України міст Привілля, Новодружеськ та Лисичанськ, втікли учасники незаконних збройних формувань, у тому числі й ОСОБА_6 (згідно з показами свідків), є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 07.04.2014;

-місто Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Луганської області, в якому проживав та зареєстрований ОСОБА_6 , є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 03.07.2022.

Також слідчий зазначив, що майже всі населенні пункти Луганської області є окупованими російською федерацією, станом на час розгляду даного клопотання, а їх залишок, що перебуває під контролем державної влади України, знаходиться на безпосередній лінії бойового зіткнення з країною-агресором.

Таким чином на думку слідчого встановлені наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого розмір застави не визначається хоча б за однієї з наступних умов:

-стосовно підозрюваного, обвинуваченого який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором;

-при розгляді клопотання у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 260 КК України, під час дії воєнного стану.

Всі ці умови наявні в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

На територію Луганської області розповсюджується юрисдикція Головного управління Національної поліції в Луганській області, яке функціонує на території Луганської області та було розташоване за адресою: Луганська область, м. Сіверськодонецьк, вул. Д. Сірика, 1.

У зв`язку з різким ускладненням оперативної обстановки на території Луганської області в період 2022 року, пов`язаної з широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації, виникненням загрози військового оточення працівників поліції області, з метою захисту життя і здоров`я працівників поліції та членів їх сімей, підрозділи ГУНП в Луганській області евакуювані в безпечний район до м. Дніпра.

Відповідно до листа начальника ГУНП в Луганській області № 833/111/18/01-2023 від 17.04.2023, у зв`язку із проведенням активних бойових дій на території області Головне управління тимчасово передислоковано до м. Дніпра, а в свою чергу органи досудового розслідування ГУНП в Луганській області з 18.04.2023 дислокуються та виконують свої функції, відповідно до вимог чинного законодавства України, за адресою: вул. Гайова (Рощинська), буд. 78, м. Дніпро.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити на підставах викладених в ньому.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, 03 березня 2021 року вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

З матеріалів клопотання вбачається, що на даний час підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Крім цього, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

На даний час, підозрюваний знаходиться на непідконтрольній державній владі України території. Вказаний факт свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, зважаючи на той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час переховується від органів досудового розслідування та суду на непідконтрольній державній владі України території, у його діях наявний ризик, передбачений п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правпорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Отже, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та обрати стосовно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 111, 131-132, 135, 176-178, 183-184, 193-194, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого першим заступником керівника Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження № 0000017 від 06.01.2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч.6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положенням ч.6 ст. 193 КПК України зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального првадження звернутися до слідчого судді, суду для розгляду питання за участю ОСОБА_6 про застосування обраного йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 08.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1