Справа №295/1340/25
УХВАЛА

про повернення клопотання про арешт майна

30.01.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, подане в кримінальному провадженні №0000798 від 10.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та додані до клопотання матеріали,

в с т а н о в и в

28.01.2025 до суду з використанням системи "Електронний суд" від слідчої ОСОБА_3 , яке нею скріплено електронним цифровим підписом, надійшло клопотання, в якому зазначено, що воно подається слідчою ОСОБА_4 , погоджене прокурором, в якому слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 24.01.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - на предмет зовні схожий на стартовий пістолет в розібраному стані з маркуванням «EKOL Alp», «Сal 9 mm P.A.K.», 1 набій з маркуванням « BFS9 mm P.A.K» «Crossride shark».

Згідно з клопотанням в період з 18:00 год 09.11.2024 по 11:30 год 11.11.2024 невстановлена особа, шляхом підбору ключа, проникла до приміщення гаража № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі "Сосновий Бір" смт Озерне (Новогуйвинської ТГ) Житомирського району Житомирської області, звідки таємно викрала електровелосипед марки "Corso", моделі "Hawy", чорного кольору (номер рами НОМЕР_2 ) та кутову шліфувальну машинку марки "Metabo W650-125", які належать ОСОБА_6 , чим потерпілому завдана майнова шкода на суму близько 35000 гривень.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на необхідність збереження речових доказів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Сукупний аналіз ст.ст. 98, 170, 171, 173 КПК України дає підстави слідчому судді вважати, що клопотання про арешт повинно містити відповідне обґрунтування з абсолютним дотриманням викладених правових норм. У разі подання клопотання про арешт майна у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, в ньому повинно бути зазначено, яким з ознак, визначених в ч. 1 ст. 98 КПК України, відповідає майно, на яке слідчий просить накласти арешт, з відповідним мотивуванням відповідно до обставин конкретного кримінального провадження.

Зі змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000798 за ознаками вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за фактом викрадення електровелосипеда та кутової шліфувальної машинки марки, які належать ОСОБА_6 .

В клопотанні слідчий зазначає, що 24.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді №295/1097/25 від 23.01.2025 проведено обшук за місцем проживання та підсобних приміщеннях за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення викраденого майна, що має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з протоколом обшуку від 24.01.2025 в ході проведення обшуку в ОСОБА_5 вилучений предмет, зовні схожий на стартовий пістолет в розібраному стані з маркуванням «EKOL Alp», «Сal 9 mm P.A.K.», 1 набій з маркуванням « BFS9 mm P.A.K» «Crossride shark».

Відповідно до постанови слідчого ВП №1 Житомирського РУП ОСОБА_4 від 25.01.2025 вилучене майно визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000798.

До клопотання слідчим долучений витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, копію протоколу обшуку від 24.01.2025, копію акту застосування службової собаки від 24.01.2025, копію постанови про визнання речових доказів від 25.01.2025.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Разом з тим, в клопотанні про арешт майна не наведені мотивовані підстави для накладення арешту на предмет зовні схожий на стартовий пістолет та набій «Crossride shark», в межах кримінального провадження, яке розслідується за фактом крадіжки електровелосипеду та шліфувальної машинки, яке значення це майно має для кримінального провадження, тобто фактично відсутні підстави та мета накладення арешту, що не відповідає наведеним вище положенням КПК України.

З матеріалів, які надані слідчому судді, не вбачається за можливе встановити, які обставини кримінального провадження можуть бути підтвердженні з використанням речей, на які просить накласти арешт слідчий, в межах досудового розслідування в кримінальному провадженні за фактом крадіжки й якому з критеріїв речового доказу, передбаченого в ст. 98 КПК України, відповідає зазначене майно - знаряддя вчинення кримінального правопорушення, чи мають на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; не доведено, що незастосування арешту може зашкодити досудовому розслідуванню, які потреби виправдовують його утримання органом досудового розслідування.

Зі змісту копії протоколу обшуку від 24.01.2025 обшук проведений на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23.01.2025, зі змісту якої не вбачається, що слідчим суддею надавався дозвіл на вилучення будь-якої зброї та набоїв, які не є предметом кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування.

Не встановлено слідчим суддею, що слідчі звертались з іншим клопотанням і отримали дозвіл на вилучення зброї та боєприпасів.

Зі змісту ч. 7 ст. 236 КПК України вбачається, що під час проведення обшуку слідчий має право на вилучення речей, дозвіл на що наданий в ухвалі слідчого судді; предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження; вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Аналіз наведеної норми вказує, що слідчий має право на вилучення речей, перелік яких наведений в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку, заборонені в обігу речі підлягають вилученню незалежно від належності до провадження, також можуть бути вилучені інші речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо наданий дозвіл на вилучення, які мають статус тимчасово вилученого майна, при цьому звертаючись з відповідним клопотанням про арешт вилученого під час проведення обшуку майна, слідчий в ньому зобов`язаний обгрунтувати правові підставі для такого вилучення, його подальшого арешту і яке відношення до провадження мають вилучені речі.

У разі вилучення заборонених з обігу речей, слідчий повинен у встановленому ст. 214 КПК України порядку зареєструвати відповідне кримінальне провадження.

Разом з тим, слідчий суддя констатує, що звертаючись з цим клопотанням, слідчим такі вимоги не дотримані, подане клоптання не містить жодного обгрунтування.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що клопотання про арешт майна подано з використанням системи "Електронний суд" слідчою ОСОБА_3 , скріплено її електронним цифровим підписом, який прирівнюється до власноручного, а в самому клопотанні зазначено, що воно подається слідчою ОСОБА_4 , не скріплено електронним цифровим підписом прокурора, що не відповідає вимогам ст 35 КПК України.

Відповідно до частини третьої ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З огляду на те, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 КПК України, його зміст не відповідає фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя повертає клопотання прокурору для усунення недоліків на підставі статті 172 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в

Клопотання про накладення арешту на майно повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії повного тексту ухвали.

Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутись з даним клопотанням до слідчого судді в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1