Пр. 1-кп/336/1519/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя, в порядку спрощеного провадження, кримінальне провадження, яке надійшло до суду на підставі обвинувального акта, складеного 22.11.2024 щодо вчинення кримінального правопорушення (проступку), в порядку, передбаченому п.3 ч.2 ст.301 КПК України, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000494 від 18.10.2024, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Покровське Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, який отримав загальну середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, малолітніх та інших осіб на утриманні немає, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за відсутності учасників судового провадження, -

ВСТАНОВИВ:

У середині вересня 2024 року ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, для власного вживання, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку вживав за допомогою двох скляних виробів (пристроїв для куріння), та які зберігав у чохлі чорного кольору у власній сумці.

17 жовтня 2024 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне перевезення психотропної речовини без мети збуту, незаконно зберігаючи при собі в сумці зеленого кольору через плече у чохлі чорного кольору два скляні вироби (пристрої для куріння), направився на транспортному засобі «ВАЗ 2105» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з міста Запоріжжя до селища міського типу Покровське Дніпропетровської області, тим самим незаконно перевіз вказаний наркотичний засіб.

У цей же день, при зупинці транспортного засобу «ВАЗ 2105» з державним номерним знаком НОМЕР_1 на блокпосту 3-14 по вулиці Ігоря Сікорського у місті Запоріжжі, інспектором СРПП Пологівського РВП ГУНІ в Запорізькій області для перевірки документів відповідно до положень ст. 29, 32, 34, Закону України «Про Національну поліцію» у ОСОБА_3 виявлено два скляні вироби (пристрої для куріння) з речовиною коричневого кольору.

У період часу з 23 години 30 хвилин по 23 години 34 хвилини ОСОБА_3 добровільно видав вказані два скляні вироби (пристрої для куріння) з речовиною коричневого кольору, згідно з висновком експерта речовина коричневого кольору являє собою особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої склала 0,4300 г (в перерахунку на основу).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не застосовується.

Відповідно до ч.2,3 ст.373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків відповідно до ч.2 ст.381 КПК України має певні особливості, зокрема, передбачає розгляд обвинувального акта в даному випадку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Допит обвинуваченого за нормою ч.4 ст.349 КПК України за таких умов не здійснюється.

Так, судом встановлено, що до обвинувального акта додано заяву ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, із згодою з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодою на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Вказана заява, зокрема, добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, та надання ним згоди із вказаних вище питань засвідчена підписом захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 (докази на підтвердження повноважень захисника наявні у матеріалах кримінального провадження).

При цьому, за змістом цієї заяви підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, та згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Вказані обставини стали підставою для надіслання прокурором обвинувального акта до суду відповідно до ч.1 ст.302 КПК України з клопотанням про його розгляд за відсутності учасників судового провадження.

На підставі наведеного судом встановлено, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України підозрюваному роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. При цьому, у суду відсутні сумніви у добровільності згоди підозрюваного на розгляд обвинувального акта у вказаному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що стороні захисту створено необхідні умови для реалізації її процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а порядок надіслання обвинувального акту в межах строків досудового розслідування щодо вчинення кримінального проступку дотриманий та відповідає загальним засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку, зокрема, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд також враховує, що відповідно до ст.1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (надалі - Закон), наркотичні засоби - речовини природні чи синтетичні, препарати, рослини, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (далі - Перелік) - згруповані у списки наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори наркотичних засобів і психотропних речовин, включені до таблиць I-IV згідно із законодавством України та міжнародними договорами України. Перелік та зміни до нього затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу і публікуються в офіційних друкованих виданнях.

Також, відповідно до ст. 12-13 Закону на території України обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону. Обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону. На території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Разом з цим, згідно з вимогами ст.25-27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.

Відповідно до списку №2 таблиці N2 «PVP 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он» є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно з приміткою до ст.44 КУпАП невеликий розмір наркотичних засобів та психотропних речовин визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу. Адміністративну відповідальність передбачено саме за незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах.

Так, відповідно до Таблиці №2 (Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу) Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 2712 від 06.12.2021), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2000 р. за №512/4733, невеликим є розмір PVP* - до 0,15 г, великим розміром є від 1,5 г до 15,0 г , особливо великим розміром вважається від 15,0 г і більше.

За встановленого беззаперечного визнання вини особою, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена й кваліфікує його дії за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин без мети збуту.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступне.

За змістом ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, діяння, передбачене ч.1 ст.309 КК України згідно зі ст.12 КК України віднесено за тяжкістю до кримінальних проступків.

Відповідно до ч.1,2 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнається щире каяття. При цьому, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, за змістом ст.67 КК України судом не встановлено.

Також, суд враховує вік й відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу положень ст. 89 КК України, не одружений, не має на утриманні малолітніх або інших осіб, має зареєстроване постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, не має інвалідності.

За результатами розгляду справи, беручи до уваги тяжкість та фактичні обставини вчиненого правопорушення, вищенаведені чинники, умисну форму вини обвинуваченого та мотиви вчиненого (без мети збуту, для власного споживання), відсутність тяжких наслідків, призначення покарання у виді штрафу, на переконання суду, є найбільш доцільним. Визначення мінімального розміру відповідно до санкції ч.1 ст.309 КК України (одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) буде необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, тобто, відповідає меті, передбаченій ст.50 КК України, із дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Підстав для призначення іншого виду покарання з урахуванням тяжкості вчиненого проступка, даних про особу ОСОБА_3 , зокрема, пробаційного нагляду, судом не встановлено.

Судом не встановлено достатніх підстав для застосування при призначенні покарання положень ст. 69 КК України. Призначення покарання у виді виправних робіт за відсутності місця роботи також неможливе, з урахуванням положень ч.1 ст.57 КК України. Обмеження волі, на переконання суду, не відповідає тяжкості правопорушення, є найсуворішим з наведених видів покарань, а в даному випадку виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, враховує, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини та щиро покаявся у скоєному

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкода не завдана.

Заходи забезпечення кримінального провадження, які потребують вирішення на стадії ухвалення вироку, зокрема, запобіжні заходи, під час досудового розслідування застосовані не були.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні складають 1 989,75 гривень та підтверджені довідкою про витрати на проведення експертизи, а саме, за проведення судово-хімічної експертизи (висновок експерта №CE-19/108-24/20258-Н3ПРАП від 22.10.2024).

На підставі ч.2 ст.124 КПК України, враховуючи ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у вказаній вище сумі.

Суд вважає за необхідне вирішити питання щодо речових доказів по справі з урахуванням положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 369-371, 373-374, 376, 381, 382, 392, 394, 395, 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Речовий доказ наркотичну речовину (PVP), упаковану до спецпакету №6092655, що передана на зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Речовий доказ карту пам`яті чорного кольору з друкованими написами на поверхні «MICRO SD» - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи у сумі 1 989,75 гривень (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 75 копійок).

Вирок, який ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381,382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку негайно після його проголошення.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1