Справа № 209/7731/24
Провадження № 1-кп/209/148/25
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

06 березня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - ОСОБА_5 , які приймають участь в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арештуу кримінальному провадженні, внесеному 04.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться дане кримінальне провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.01.2025 продовжено стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави. Строк дії ухвали становить 60 діб, тобто до 21 березня 2025 року включно.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заявили клопотання щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обґрунтування клопотань.

Мотивуючи клопотання, прокурор зазначила, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, а саме наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вимоги за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища. Прокурор зазначає, що 28.01.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 08.02.2022 ОСОБА_4 звільнений з-під варти під заставу у розмірі 173 670 грн. Однак у подальшому було встановлено, що підозрюваний залишив межі міста Кривий Ріг. При цьому ОСОБА_4 не повідомив органи досудового розслідування про вказаний факт, а також про місце свого подальшого перебування, відтак 24.02.2022 ОСОБА_4 оголошено у розшук та досудове розслідування було зупинене. 02.10.2024 ОСОБА_4 видано в Україну компетентними органами Федеративної Республіки Німеччина для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. Відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено місцем тримання під вартою Державну установу «Закарпатська установа виконання покарань (№9)». В подальшому судом продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Прокурор стверджує, що на даний час є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки ризики, які стали підставою для обрання даного виду запобіжного заходу не минули та не зменшились, враховуючи міру покарання, яка загрожує обвинуваченому та те, що ОСОБА_4 перебував у міжнародному розшуку, тобто вже порушував покладені на нього обов`язки при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, він може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Також обвинувачений може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які судом ще не допитані. Стверджує, що жодний із більш м?яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов?язків, враховуючи те, що останній після внесення застави виїхав за межі України та перебував у міжнародному розшуку.

Також просить врахувати, що інші, більш мякі запобіжні заходи не забезпечать запобігання вищенаведеним ризикам. Таким чином запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків і виконання процесуальних рішень.

Захисник обвинуваченого, мотивуюче клопотання про зміну запобіжного заходу зазначила, що в даний час відпали будь-які ризики зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачуваний не має будь-якого наміру переховуватися від суду та має постійне місце мешкання в м. Ужгород; позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; не має потреби незаконно впливати на свідків; не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, навпаки зацікавлений в справедливому розгляді по справі; не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Таким чином, враховуючи вищевикладене вважає, що немає підстав в даний час стверджувати про існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачений просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та зазначив, що це сприятиме для його сану здоров`я.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав, викладених у ньому, щодо зміни запобіжного заходу заперечила.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 щодо заявленого прокурором клопотання заперечила, просила змінити запобіжний захід тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Оцінка та висновки суду

Заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотань та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч.1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Як встановлено судом, ухвалою суду від 20.01.2025 застосовано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 21.03.2025, без визначення розміру застави.

Відтак, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою відповідно до ухвали суду від 20.01.2025 завершується 21.03.2025.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в тому числі до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, яке є тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років з конфіскацією майна або без такої, відтак з метою уникнення покарання, існують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, наявні підстави вважати, що продовжує існувати ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Суд при продовженні запобіжного заходу приймає до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування, перебував у міжнародному розшуку, порушував покладені на нього обов`язки при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, під час дії воєнного стану покинув територію України та є особою, стосовно якої компетентним органом Федеративної Республіки Німеччина було прийнято рішення про видачу в Україну (екстрадицію).

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам переховування обвинуваченого від суду, можливості незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень.

При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих діянь, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час виключається можливість зміни запобіжного заходу, який застосований до обвинуваченого, на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого суд на даному етапі не встановив.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З огляду на наведені обставини, суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому ОСОБА_4 застави та приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Даних про те, що ОСОБА_4 не може утримуватися в умовах Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», суду не надано.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 180-184, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого - задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», продовжити строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали становить 60 діб, тобто до 05 травня 2025 року включно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для виконання, копію ухвали скерувати у Державну установу ««Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)» за місцем утримання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення йому ухвали.

Суддя ОСОБА_1