У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1150/25

№ 1-кс/183/311/25

13 лютого 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Самарівського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2025 року за №0000042 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст.194 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання у кримінальному провадженні, внесеному 05 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідча в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, вказавши що підтримує клопотання в повному обсязі.

Володілець майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, неприбуття його у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

05 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000042 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України.

Відповідно до клопотання та долучених до нього матеріалів: 05 лютого 2025 року у вечірній час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував поблизу будинку №41 на вул. Паланкова м. Самар Дніпропетровської області разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останні виявили автомобіль марки «Mitsubishi L200» номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація), VIN: НОМЕР_2 . В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, а саме автомобілю марки «Mitsubishi L200» номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація), VIN: НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_6 . Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 домовившись про вчинення злочину шляхом підпалу, направились до АЗС «Укрнафта», що розташована на вул. Гетьманська, 51 м. Самар Дніпропетровської області, де під приводом нестачі палива в автомобілі, намагались купити 2 л бензину, однак отримали відмову від оператора АЗС у зв`язку із тим, що у них немає тари.

Після чого, 05.02.2025 близько 18:25 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 направились до супермаркету «Сільпо», що розташований за адресою: вул. Гетьманська, 47-А, м. Самар Дніпропетровської області, де купили пляшку води «Карпатська джерельна» об`ємом 2 л. Далі, вийшовши з приміщення супермаркету «Сільпо», ОСОБА_5 вилив воду із пляшки та разом із ОСОБА_4 направився до АЗС «Укрнафта», де придбали 2 л бензину.

Після чого, 05 лютого 2025 року близько 19.00 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 групою осіб, тримаючи при собі пляшку бензину об`ємом 2 л, направились до автомобілю марки «Mitsubishi L200» номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація), VIN: НОМЕР_2 , який знаходився біля будинку №41 на вул. Паланкова м. Самар Дніпропетровської, де ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання. облив капот вищевказаного автомобіля бензином та за допомогою сірників підпалив його, що спричинило пожежу передньої частини автомобілю марки «Mitsubishi L200» номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація), VIN: НОМЕР_2 . В той же час, ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю, здійснював відеофіксацію моменту підпалу та горіння вищевказаного автомобілю. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 залишили місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим спричинили майнову шкоду ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, а саме: в умисному пошкодженні чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.

09 лютого 2025 року о 18.08 годині солдата військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09 лютого 2025 року у період часу з 21 години 05 хвилин до 21 години 49 хвилин складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_4 в ході якого було проведено особистий обшук ОСОБА_4 під час якого у останнього виявлено та вилучено: штани спортивні чорного кольору фірми «Nike», поміщені до спец. пакету PSP3036165, мобільний телефон марки «iPhone 6», поміщено до спец. пакету CRI1138911.

09 лютого 2025 року слідчим СВ Самарівського РВП вищевказані речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Обґрунтування клопотання підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: - рапортом чергового Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 05 лютого 2025 року про те, що за адресою: вул. Паланкова, 41, м. Самар Дніпропетровської області горить автомобіль «Мітсубіші»; - протоколом прийняття заяви у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про вчинене кримінальне правопорушення від 05 лютого 2025 року про те, що за адресою: вул. Паланкова, 41, м. Самар Дніпропетровської області невідома особа здійснила підпал автомобілю; - протоколом огляду місця події від 05 лютого 2025 року по вулиці Паланкова, 41, м. Самар Дніпропетровської області; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 05 лютого 2025 року, який вказав що має у користуванні автомобілю марки «Mitsubishi L200» номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація), VIN: НОМЕР_2 , який знаходився біля будинку №41 по вул. Паланкова м. Самар Дніпропетровської області та який 05 лютого 2025 року невідома особа підпалила; - протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 07 лютого 2025 року, який вказав, що 05.02.2025 під`їхавши до буд. №41 по вул. Паланкова м. Самар Дніпропетровської області, побачив як два невідомих чоловіки фіксують на мобільний телефон, як палає автомобіль після чого втекли. - протоколом впізнання за фотознімками особи ОСОБА_4 зі свідком ОСОБА_7 від 07 лютого 2025 року, під час якого останній впізнав особу ОСОБА_4 , як особу, яка фіксувала на мобільний телефон, як горить автомобіль; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 07 лютого 2025 року, який вказав, що 05.02.2025 він перебуваючи на АЗС налив двом чоловікам бензин у пляшку об`ємом 2л; - протоколом впізнання за фотознімками особи ОСОБА_4 зі свідком ОСОБА_8 від 07 лютого 2025 року, під час якого останній впізнав особу ОСОБА_4 , як особу, якій наливав бензин у пляшку; - протоколом затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст.208 КПК України, від 09 лютого 2025 року; - Іншими матеріалами кримінального провадження, які самі по собі так і в сукупності із іншими доказами містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Слідча зазначає, що вище вказані предмети та речі мають значення речового доказу по вище вказаному кримінальному провадженню та з метою забезпечення їх збереження необхідно накласти арешт на вище вказані предмети.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п.1 ч.2, п.4 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди,завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Слідчий суддя вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що штани спортивні чорного кольору фірми «Nike», та мобільний телефон марки «iPhone 6», відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки щодо даного майна існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом кримінального правопорушення і його арешт з забороною розпорядження та користування, як захід забезпечення кримінального провадження, необхідний для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки фактично є речовим доказам і зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна з вказаною метою слідчий суддя має врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також з врахуванням визначеної ст. 3 КПК України ролі слідчого судді в кримінальному провадженні щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та врахуванням визначених ст. 173 КПК України обставин, які мають враховуватись слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя має оцінити чи виправдовують потреби досудового розслідування такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні про арешт майна, та чи розумні і співрозмірні запропоновані в клопотанні обмеження прав власника завданням кримінального провадження.

Вилучене майно може бути речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, а тому має бути збереженим в якості речового доказу.

За таких обставин клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 98, 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Накласти арешт на штани спортивні чорного кольору фірми «Nike», які поміщені до спец. пакету PSP3036165 та мобільний телефон марки «iPhone 6», який поміщено до спец. пакету CRI1138911, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Виконання ухвали покласти на слідчого.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором і діє до закінчення досудового розслідування.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1