Справа № 192/3148/24
Провадження № 1-в/192/660/24
Ухвала

Іменем України

20 листопада 2024 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», про застосування законодавства про декриміналізацію крадіжок, засудженого

11.05.2023 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, за змістом якого просить, враховуючи зміни у законодавстві України про дериміналізацію дрібних крадіжок на суму менше 3 тис. грн, відмінити кримінальну відповідальність за вироком Павлоградського районного суду за ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор подав клопотання, у якому просить на підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Добропільського міського суду Донецької області від 11.05.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв?язку з усуненням караності діяння.

Прокурор посилається на те, що згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком, згідно з яким ним 11.05.2023 об 11:00 скоєно крадіжку на суму 2325 грн та 04.11.2022 об 11:21 - на суму 1410 грн, що становить у 2022 році менше ніж 2 НМДГ, тобто дані діяння декриміналізовано. Інші епізоди за даним вирком відсутні.

Представник установи виконання покарань у судове засідання не прибув, начальник установи виконання покарань просив розгляд клопотання здійснювати без участі представника адміністрації установи виконання покарань.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор вважав, що засуджений підлягає звільненню від відбування покарання.

Заслухавши засудженого та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання потрібно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 11 травня 2023 року ОСОБА_3 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області був визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Згідно з вироком ОСОБА_3 04 листопада 2022 року приблизно об 11 год 00 хв вчинив крадіжку майна на суму 2325 грн та цього ж дня приблизно об 11 год 21 хв грн - крадіжку майна на суму 1410 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2481 гривня, отже сума податкової пільги складає 1240,50 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу - 2481 грн (1240,50 грн х 2).

Тобто, вартість майна, викраденого ОСОБА_3 04 листопада 2022 року, за кожним з епізодів була меншою, ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 вироком Добропільського міського суду Донецької області від 11 травня 2023 року засуджений за діяння, караність яких законом усунена, а саме за викрадення від 04 листопада 2022 року приблизно об 11 год 00 хв майна на суму 2325 грн та об 11 год 21 хв грн - майна на суму 1410 грн, тобто суми, які не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд доходить висновку, що клопотання засудженого потрібно задовольнити та звільнити його від покарання, призначеного цим вироком за вказані кримінальні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діянь.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1