Дата документу 23.01.2025 Справа № 335/2091/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/124/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/2091/24Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08 січня 2025 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08 січня 2025 року за клопотанням слідчого продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 03 лютого 2025 року включно на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 06 червня 2024 року.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу слідчого судді, прийняти нове законне рішення та звільнити його з-під варти. Зазначив, що розгляд клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відбувався з грубим порушенням норм ст.ст.7-9, 75, 80, 81, 110, 184, 290 КПК, а також норм ст.ст.3, 5, 8, 19, 55, 129 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підозрюваний був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги через адміністрацію ДУ «Запорізький слідчий ізолятор». Клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції від підозрюваного на адресу апеляційного суду не надходило, у зв`язку із чим у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності підозрюваного.

Під час апеляційного розгляду захисник підтримала апеляційну скаргу свого підзахисного. Прокурор заперечив проти скарги.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на продовження існування передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 та які на теперішній час не зменшилися, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 14.05.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК злочину.

06.06.2024 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 до 14.07.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.07.2024 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 14 листопада 2024 року.

10.07.2024 року та 04.09.2024 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 до 07.09.2024 року та до 02.11.2024 року відповідно.

16.10.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК злочину.

18.10.2024 року слідчим, за дорученням прокурора, повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування та надання сторонам доступу до матеріалів досудового розслідування.

31.10.2024 року, 22.11.2024 року, 17.12.2024 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 до 27.11.2024 року, 18.12.2024 року, 12.01.2025 року відповідно.

У зв`язку з тим, що 12.01.2025 року спливає строк тримання під вартою ОСОБА_8 , а у даному кримінальному провадженні наразі триває стадія ознайомлення із матеріалами досудового розслідування сторін кримінального провадження, з огляду на продовження існування у даному провадженні ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК, які на теперішній час не зменшилися, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 .

Слідчий суддя, задовольняючи дане клопотання, в ухвалі зазначив, що вказані слідчим у клопотанні ризики на теперішній час продовжують існувати, а тому ОСОБА_8 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах залишку строку досудового розслідування, який складає 27 днів, тобто до 03.02.2025 року включно на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06.06.2024 року.

Колегія суддів погоджується із зазначеним рішенням слідчого судді.

За змістом ст.199 КПК слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності передбачених ч.1 ст.177 КПК ризиків в межах своїх повноважень слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими. Заявлені у клопотанні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК, на даний час не зменшились та продовжують існувати.

З таким висновком слідчого судді погоджується колегія суддів.

Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК злочину, який відповідно до ст.12 КК є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Розуміючи суворість передбаченого законом покарання, у разі встановлення судом винуватості ОСОБА_8 та визнання його винним, останній може вдатися до спроб переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На існування передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК ризику вказує поведінка підозрюваного під час досудового розслідування. Так, достовірно знаючи, що на розгляді суду перебуває клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також про дати судових засідань та необхідність безпосередньої явки до суду, ОСОБА_8 у судові засідання двічі не з`явився, перебуваючи при цьому в приміщенні суду, свідомо відмовлявся на неодноразові запрошення пройти до зали судових засідань, а також перешкодив працівникам поліції виконати ухвалу про його привід. У зв`язку з чим підозрюваного було оголошено у розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, вказана поведінка підозрюваного на самій початковій стадії кримінального провадження свідчить про його схильність до переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 протягом тривалого часу не має легальних джерел доходів (згідно наявних в державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відомостей про джерела/суми нарахованого доходу за період з І кварталу 2022 року по ІІІ квартал 2023 року сукупний дохід підозрюваного склав 140,40 грн.), за адресою реєстрації ОСОБА_8 не проживає. Під час проведення 14.05.2024 року обшуку встановлено місцезнаходження ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , однак вказана адреса не є його постійним місцем проживання, оскільки 05.06.2024 року ОСОБА_8 затримано за адресою: АДРЕСА_3 , де він тимчасово мешкав окремо від близьких родичів. Крім того, у листах ОСОБА_8 вказує адресу листування: АДРЕСА_4 , де також не проживає. Таким чином, ОСОБА_8 не має постійного місця проживання, що свідчить про існування передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК ризику, який на теперішній час не зменшився.

Стимулюючі фактори, які б свідчили, що підозрюваним не будуть вживатися перешкоди у відправленні правосуддя шляхом неявок до органу досудового розслідування та суду, відсутні.

Судова колегія відмічає, що тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п.2 ч.1 ст.178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року).

Колегія суддів погоджується, що на теперішній час продовжує існувати й ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки наразі триває стадія ознайомлення із матеріалами досудового розслідування сторін кримінального провадження та стадія судового розгляду не розпочалась.

З цього приводу судова колегія звертає увагу на визначену КПК процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК).

Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин ризик здійснення підозрюваним спроб незаконного впливу на свідків, які наразі безпосередньо судом не допитані, з метою зміни ними показань або відмови від їх надання перед судом для уникнення ним кримінальної відповідальності, є реальним.

Також судова колегія звертає увагу, що передбачений ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , вчинений за попередньою змовою групою осіб, проти основ національної безпеки України в період воєнного стану. При цьому, під час досудового розслідування отримано докази того, що у публічних виступах ОСОБА_8 приховував своє громадянство, заперечував суверенність України та нав`язував подібну ідею іншим громадянам. Вказані обставини свідчать про продовження існування передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК ризику, оскільки ОСОБА_8 може продовжити вчиняти інкриміноване йому кримінальне правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час вирішення питання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою слідчим суддею також враховано дані про особу підозрюваного, його неналежну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, а також підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , яке спрямоване проти основ національної безпеки України.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтувалося на сукупності обставин, які мають значення для вирішення питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу і відповідає вимогам закону.

Посилання підозрюваного в апеляційній скарзі на те, що розгляд клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою здійснено з порушенням норм законодавства, є безґрунтовними, оскільки апелянт не вказав які саме були допущені порушення, обмежившись в апеляційній скарзі лише переліченням статей КПК, Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В свою чергу перевіркою матеріалів провадження колегією суддів не встановлено жодних порушень вимог законодавства під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 .

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали підозрюваний в апеляційній скарзі не навів.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції при оцінці законності судового рішення в цілому, враховує підвищену суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК.

Висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 та неможливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з положень ч.6 ст.176, абз.8 ч.4 ст.183 КПК.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги підозрюваного.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08 січня 2025 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4