Справа № 577/6236/24
Провадження № 1-кп/577/143/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої вирішується

питання про застосування примусових

заходів медичного характер ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, в залі суду в м. Конотоп клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001013 від 16.06.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки та мешканки

АДРЕСА_1 , громадянки України,

українки, освіта середня, не заміжньої, не працюючої,

раніше не судимої

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2024 року о 16:59 год, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , прибула до будівлі торгового центру «Будинок торгівлі» за адресою: м. Конотоп, вул. Лазаревського, 12, де на першому поверсі, у торговій точці з продажу ювелірних виробів та біжутерії «ФОП ОСОБА_7 », обравши прикрасу, срібний ланцюжок 925 проби, розміром 50 см., вагою 10.29 гр. виробника «ПП ОСОБА_8 », попросила її приміряти. Після цього, користуючись тим, що продавець торгової точки відволікся на інших покупців, упевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , лівою рукою взяла з прилавку срібний ланцюжок 925 проби, розміром 50 см., вагою 10.29 гр., вартістю 4539,64 грн, поклала його до лівої кишені своїх штанів, після чого, пішла в бік виходу з торгового центру, але перед дверима виходу була зупинена продавчинею «ФОП ОСОБА_7 ».

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 870 від 21.10.2024 на час вчинення кримінального правопорушення та на час проведення експертизи ОСОБА_5 , виявляла ознаки Легкої розумової відсталості (помірна дебільність) з порушенням поведінки, що потребують нагляду та лікування, не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання і просила суд застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Представник потерпілого ОСОБА_9 надала заяву з проханням розгляд клопотання проводити у її відсутності.

ОСОБА_5 згідно ст. 63 Констиутції України давати пояснення відмовилася, але погодилася відповідати на запитання і після дослідження письмових доказів, відповідаючи на запитання підтвердила, що вчиняла дії зі срібним ланцюжком так як розповідала про це під час слідчого експерименту. Проти клопотання не заперечувала.

Законний ОСОБА_5 - ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання.

Адвокат ОСОБА_4 висловила думку про необхідність застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру саме у виді амбулаторної психіатричної допомоги, про що зазначено у висновку експерта.

Факт вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується безпосередньо перевіреними у порядку статті 358 КПК України у судовому засіданні, доказами:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 220.09.2024 згідно якого ОСОБА_9 повідомила, що у 20.09.2024 близько 17:30 год. ОСОБА_5 , здійснила крадіжку срібного ланцюжка, 925 проби, розміром 50, вагою 10,20 г (а.п.51)

- протоколом огляду місця події від 20.09.2024 з ілюстративною фототаблицею, відповідно до якого було оглянута територія з вільним доступом, а саме торгова зала за адресою: м. Конотоп, вул. Лазаревського, 12 в приміщенні торгового центру «Універмаг», торгова точка з ювелірними виробами належна ФОП « ОСОБА_10 ». В середині вітрина №6 від центрального входу в другому лотку, з срібними ланцюжками, який розташований з лівого боку знаходився срібний ланцюжок, 925 проби, розміром 50, вагою 10,20 г, яким намагалася заволодіти ОСОБА_5 (а.с.66-69)

- висновком судово-медичної експертизи №СЕ-19/119-24/15170-ТВ від 26.09.2024 відповідно до якого ринкова вартість станом на 20.09.2024 срібного ланцюжка, 925 проби, розміром 50, вагою 10,29 г виробник ПП «Голд Мастер» становила 4539,64 грн (а.с.77-83 ).

- диском на якому маються відеоматеріали з приміщення торгового залу супермаркету «Фора», розташованого в ТЦ «Будинок Торгівлі» за адресою: м. Конотоп, вул. Лазаревського, 12 за 20.09.2024 (а.п. 85)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2024, за участю ОСОБА_5 , під час якого ОСОБА_5 повідомила, яким чином намагалася забрати собі срібний ланцюжок (а.п.90).

Вказані вище докази є належними та допустимими у розумінні норм КПК України.

Порушень вимог ст. 87 КПК України не встановлено.

Будь-яких інших доказів сторонами не надавалося, а прокурором не заявлялося клопотання про допит свідків.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та оцінивши зібрані у ньому докази, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

У постанові від 16 січня 2023 року у справі № 761/37225/20 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зазначила, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки (відповідно вольова та інтелектуальна ознаки) не є суб`єктом кримінального правопорушення в розумінні ч. 1 ст. 18 КК України і в такому випадку відсутня вина як обов`язкова основна ознака суб`єктивної сторони будь-якого складу кримінального правопорушення, а отже і суб`єктивна сторона. Зазначене є правовою підставою для юридичної оцінки дій неосудної особи не як кримінального правопорушення, а як суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Суд звертає увагу, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.

Зокрема, статтею 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені, є: 1) час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення; 2) вчинення цього суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення цією особою; 3) наявність у цієї особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування; 4) поведінка особи до вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення і після нього; 5) небезпечність особи внаслідок її психічного стану для самої себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою; 6) характер і розмір шкоди, завданої суспільно небезпечним діянням або кримінальним правопорушенням; 7) обставини, що підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення.

Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння.

Даний висновок відповідає правовій позиції колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, висловленій у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 202/5997/17.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає доведеним, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, мали місце і вчинені ОСОБА_5 у стані неосудності, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, а тому, відповідно до частини другої статті 19 КК України, він не підлягає притягненню до кримінальної відповідальності. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі статтею 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

За приписами статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Статтями 511, 512 КПК України встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Частиною 2 статті 513 КПК України передбачено, що, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Частиною 1 статті 509 КПК України унормовано, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Отже, примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Даний висновок відповідає правовій позиції колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, висловленій у постанові від 29 березня 2023 року у справі № 127/15572/21.

Частинами першою, третьою та п`ятою статті 94 КК України закріплено, що, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Застосування конкретного виду примусових заходів медичного характеру залежить від сукупності трьох критеріїв: медичного (характер і тяжкість захворювання), юридичного (тяжкість вчиненого діяння) та соціального (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб). Ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Характер суспільної небезпечності діяння як ознака кримінального правопорушення - це його якісна характеристика, обумовлена перш за все характером суспільних відносин, на які діяння посягає. Так, характер суспільної небезпечності діянь є різним, залежно від особливостей різних груп суспільних відносин, на які вони посягають, скажімо, наприклад, на основи національної безпеки чи життя та здоров`я особи.

Характер суспільної небезпечності визначається, крім того, характером діяння, його об`єктивними ознаками (показниками): місцем, часом, обстановкою, способами й засобами його вчинення, знаряддям, кількістю осіб, характером суспільно-небезпечних наслідків.

Ступінь суспільної небезпечності - кількісне вираження небезпечності діянь, яке визначається інтенсивністю посягання і, перш за все, видом та розміром (обсягом) шкоди, яка заподіюється діянням охоронюваним кримінальним законом суспільним відносинам чи ставить їх під загрозу реального заподіяння такої шкоди.

На ступінь суспільної небезпечності діяння суттєво впливають також спосіб його вчинення (наприклад, фізичне насильство, погроза застосування такого насильства, загально-небезпечний спосіб, обман чи зловживання довірою, зокрема зловживання службовим становищем службовою особою тощо), характером та видом засобів і знарядь, що використовуються для вчинення діяння (технічні пристрої, комп`ютери, підроблені документи, зброя (вогнепальна чи холодна) бойові припаси, вибухові речовини, наркотичні засоби, психотропні речовини тощо). Крім того, на ступінь суспільної небезпечності значною мірою впливають обстановка, час, місце вчинення діяння.

Відповідно до ч.2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги

З огляду на викладене, беручи до уваги думку захисника, зважаючи на те, що у висновку судово-психіатричного експерта відсутні відомості про те, що за своїм станом і характером вчинених суспільно небезпечних діянь ОСОБА_5 потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, натомість визначено потребу в застосуванні саме примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги (а.с.116-119), суд дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-24/15170-ТВ від 26.09.2024 в сумі 1591,80 грн, слід віднести на рахунок держави, оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України, арешт, накладений під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді ОСОБА_11 від 27.09.2024 підлягає скасуванню.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 19, 94 КК України, ст. 128, 369-371, п. 1 ч. 2 ст. 395, ст. 503, 512-513 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , яка у стані неосудності вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді ОСОБА_11 від 27.09.2024 на срібний ланцюжок 925 проби, довжиною 50 см, вагою 10,29 гр скасувати.

Речові докази: срібний ланцюжок 925 проби, довжиною 50 см, вагою 10,29 гр, який переданий під збережну розписку представнику потерпілого «ФОП ОСОБА_7 » - ОСОБА_9 , залишити останній.

DVD-R диск на накопичувачі, якого мається відеоматеріали з відділу магазину «Фора», розташованого в ТЦ «Будинок Торгівлі» за адресою: м. Конотоп, вул. Лазаревського, 12 за 20.09.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-24/15170-ТВ від 26.09.2024 в сумі 1591,80 грн. - віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, захиснику та законному представнику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

СуддяОСОБА_1