Справа №295/7031/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового

засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000019 від 27.04.2021 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомир, громадянки України, неодруженої, має на утриманні малолітню доньку, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

за ст. 205-1 ч.2 КК України, -

з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у внесенні в документи, які відповідно до п.1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (редакція Закону № 755-IV від 06.12.2020) подавались для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 , завідомо неправдивих відомостей щодо мети та наміру здійснення підприємницької діяльності, видів економічної діяльності, відомостей про обрання системи оподаткування, а також в умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Так, ОСОБА_5 , посягаючи на встановлений законодавством України порядок здійснення господарської (підприємницької) діяльності, порядок державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності і права власності, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , в порушення встановленого законодавством порядку здійснення підприємницької діяльності, діючи в порушення законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємництва, а саме:

1.Господарського кодексу України, зокрема:

-статті 19 частини 8, згідно з якою: «Усі суб`єкти господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, виділені на окремий баланс, зобов`язані вести первинний (оперативний) облік результатів своєї роботи, складати та подавати відповідно до вимог закону статистичну інформацію та інші дані, визначені законом, а також вести (крім громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які провадять господарську діяльність і зареєстровані відповідно до закону як підприємці) бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством» (ч.8 ст. 19 в редакції Закону

№ 1070-VI від 05.03.2009);

-статті 44 частини 1, згідно з якою «Підприємство здійснюється на основі вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності» (ст. 44 в редакції від 27.02.2021, підстава 1183-ІХ);

-статті 56 частини 1, згідно з якою: «Суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства» (ч.1 ст. 56 в редакції Закону № 642-VII від 10.10.2013);

-статті 58 частини 1, згідно з якою:« Суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом» (ст. 58 в редакції Закону № 2424-IV від 04.02.2005);

-статті 128 частини 1, згідно з якою «Громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу» (ст. 128 із змінами, внесеними згідно із Законом № 440-IX від 14.01.2020);

-статті 128 частини 6, згідно з якою «Громадянин-підприємець зобов`язаний вести облік результатів своєї підприємницької діяльності відповідно до вимог законодавства» (ст. 128 із змінами, внесеними згідно із Законом № 440-IX від 14.01.2020);

1.Цивільного кодексу Україна, зокрема:

-статті 50 частини 2, згідно з якою «Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом» (із змінами внесеними згідно із Законом № 942-ІХ від 03.11.2020);

- статті 51 частини 1, згідно з якою «До підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин» (із змінами внесеними згідно із Законом № 942-ІХ від 03.11.2020);

3. Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» № 755-ІV від 15.05.2003 року в редакції від 06.12.2020, зокрема:

-статті 14 частини 1, згідно якої «Документи для державної реєстрації можуть подаватись у паперовій або електронній формі»;

-статті 14 частини 3, згідно якої «Документи в електронній формі подаються заявником з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг у порядку, визначеному Міністерством юстиції України та центральним органом влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері надання електронних та адміністративних послуг, а щодо послуг, надання яких зазначений вебпортал не забезпечує, - через портал електронних сервісів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України в Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, за умови підписання заявником заяви з використанням засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри».

4. Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 09.02.2016 № 359/5, зокрема:

-пункту 5 частини 2, згідно якої «Державна реєстрація фізичних осіб - підприємців на підставі документів, поданих у паперовій та електронній формі, а також державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, на підставі документів, поданих в електронній формі, проводиться незалежно від їх місцезнаходження» (абзац пункту 5 розділу I в редакції Наказу Міністерства юстиції № 72/5 від 09.01.2020);

-частини 1 Розділу 4, згідно якої «Заява в електронній формі подається за умови підписання її заявником з використанням засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри та у випадках, передбачених законом, за умови оплати послуг за державну реєстрацію в повному обсязі» (Розділ 4 в редакції Наказу Міністерства юстиції № 1307/5 від 01.04.2020);

-частини 4 Розділу 4, згідно якої «Заява в електронній формі реєструється в Єдиному державному реєстрі за допомогою програмних засобів його ведення з додаванням документів для державної реєстрації, поданих в електронній формі» (Розділ 4 в редакції Наказу Міністерства юстиції № 1307/5 від 01.04.2020).

Діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_9 перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , 18.11.2020 о 21:24:52, використовуючи заздалегідь отримані документи, що посвідчують особу ОСОБА_9 , а саме: паспорт громадянина України у формі ІД картки з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 виданого 22 червня 2018 року, орган, що видав 1832, реєстраційного номеру облікової карти платника податків ОСОБА_9 № НОМЕР_2 та Довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_9 , за допомогою Єдиного порталу державних послуг Дія внесла в документи, які відповідно до п.1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (редакція Закону № 755-IV від 06.12.2020) подавались для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 (рнокпп НОМЕР_2 ), завідомо неправдиві відомості щодо мети та наміру здійснення підприємницької діяльності на момент реєстрації фізичної особи підприємцем, класифікації видів економічної діяльності, відомостей про обрання системи оподаткування та здійснила подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , в листопаді 2020 року, точної дати слідством не встановлено, вступила в попередню змову з ОСОБА_9 , щодо реєстрації її фізичною особою-підприємцем за грошову винагороду.

Виконуючи свою злочинну роль у спільному злочинному плані, ОСОБА_5 , в листопаді 2020 року, точної дати слідством не встановлено, отримала від ОСОБА_9 засоби для вчинення злочину, зокрема документи ОСОБА_9 : паспорт громадянина України у формі ІД картки з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 виданого 22 червня 2018 року, орган, що видав 1832, реєстраційного номеру облікової карти платника податків ОСОБА_9 № НОМЕР_2 та довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_9 з метою виготовлення нею документів необхідних для реєстрації ОСОБА_9 фізичною особою-підприємцем.

ОСОБА_5 , з метою реалізації злочинного умислу в невстановлений досудовим розслідуванням місці та час, отримала засоби для вчинення злочину, зокрема кваліфікований сертифікат електронного підпису ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_5 , 18.11.2020 о 21:24:52 перебуваючи за адресою місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , заздалегідь заволодівши засобами для вчинення злочину, зокрема даними паспорту громадянина України ОСОБА_9 у формі ІД картки з безконтактним електронним носієм № 002001804 виданого 22 червня 2018 року, реєстраційного номеру облікової карти платника податків ОСОБА_9 № НОМЕР_2 , Довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_9 , кваліфікованим сертифікатом електронного підпису виданого на ім`я ОСОБА_9 , реалізуючи злочинний умисел направлений на внесення в документи, які відповідно до п.1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (редакція Закону № 755-IV від 06.12.2020) подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, завідомо неправдивих відомостей, підготувала шляхом використання сервісів Єдиного порталу державних послуг Дія заяву щодо державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_2 ), до якої внесла завідомо неправдиві відомості щодо мети та наміру здійснення підприємницької діяльності на момент реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 , видів економічної діяльності, відомостей про обрання системи оподаткування, та здійснила подання для проведення такої реєстрації заяви, щодо реєстрації фізичної особи підприємцем ОСОБА_9 , яка містить завідомо неправдиві відомості за допомогою Єдиного порталу державних послуг Дія з використанням кваліфікованого сертифікату електронного підпису, виданого КНЕДП-ІДД ДПС на ім`я ОСОБА_9 .

19.11.2020, державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань департаменту реєстрації Житомирської міської ради, не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_5 , в приміщенні департаменту реєстрації Житомирської міської ради підтвердила реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі поданої 18.11.2020 в електронній формі заявки.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 205-1 ч.2 КК України, які виразились у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 , завідомо неправдивих відомостей та поданні таких документів для державної реєстрації, які містять завідомо неправдиві відомості, за попередньою змовою групою осіб.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 показала, що в жовтні-листопаді 2020 до неї звернувся знайомий ОСОБА_10 , з проханням надати консультацію його синові, який бажає займатися підприємницькою діяльністю. Через деякий час з нею зв`язався ОСОБА_11 , якому надала консультацію щодо переліку необхідних документів, про отримання в податковій електронний ключ. Жуківський повідомив, що він підготує документи, отримає ключ і разом зі своєю подругою, яка теж виявила бажання займатися підприємницькою діяльністю та попросив дозволу ще раз звернутися до неї за подальшою консультацією. Через тиждень півтора ОСОБА_12 зателефонував і попросив про зустріч, яка відбулася в кафе на вул. Ольжича, останній був разом з ОСОБА_13 . Жуківський повідомив, що їх вид діяльності буде пов`язаний з наданням посередницьких послуг. Вона надала консультацію щодо КВЕДів, підібрали лояльний вид оподаткування, тобто вона лише роз`яснила останнім всі організаційні питання для реєстрації і подальшої їх діяльності, а також допомогла скласти реєстраційні документи на підпис. Також ОСОБА_12 і ОСОБА_13 попросили здійснювати подальше їх супроводження, пов`язане із подачею звітів до податкової. Через деякий ОСОБА_12 повідомив, що вони зібрали всі документи та попросив допомоги в їх подачі, на що погодилася. Жуківський і ОСОБА_13 приїхали до неї додому. За допомогою її комп`ютерної техніки в порталі Дія Жуківський і Мишинська, кожен окремо подали документи, кожен особисто за допомогою електронного ключа їх підписали. Також ОСОБА_12 і ОСОБА_13 самостійно визначилися з КВЕДом і системою оподаткування, а саме обрали ІІ групу Єдиного податку з 01.12.2020. При цьому, ні Жуківський, ні ОСОБА_13 їй не повідомляли, що фактично вони не мають на меті займатися цим видом підприємницької діяльності. 01.12.2020 ОСОБА_12 і Мишинська попросили знову зустрічі для відкриття банківського рахунку, вона їм повідомила, що вони самі мають обрати банк. В цей день вони зустрілися на бульварі, де ОСОБА_12 і ОСОБА_13 повідомили, що їм необхідно найняти людину, яка зможе вести їх звітність та запропонували їй цю роботу, на що погодилася, оскільки на той час була без роботи. Жуківський і ОСОБА_13 оформили у нотаріуса довіреність на її ім`я, після чого останні самостійно відкрили банківські рахунки. В цей же день, ввечері, працівниками поліції був проведений обшук, під час якого вилучили ноутбук, всі документи, незважаючи на те, що в ухвалі суду ці документи не фігурували. Жуківського і ОСОБА_13 в грудні не бачила. В січні 2021 настав звітний період, а тому зателефонувала ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . ОСОБА_13 повідомила, що закрила ФОП і попросила підготувати звіт, а вона у свою чергу попросила надати їй документи по обороту, щоб скласти звіт та повідомила, що оплата таких послуг буде становити 500 грн., на що ОСОБА_13 погодилася. Через декілька днів ОСОБА_13 надала всю інформацію. В електронному вигляді підготувала декларації, по двох видах оподаткування, звітність пенсійну та ліквідаційну. ОСОБА_13 перевірила звітність та особисто підписала. Як ОСОБА_13 сплачувала податки їй невідомо. Також ОСОБА_13 повідомила, що за вказані послуги розрахується пізніше, після сплати податків. Вказану звітність законвертували та відправила до податкової. Другий примірник звітності намагалася передати ОСОБА_13 , однак більше її не бачила. Показала, що коли погодилася на пропозицію ОСОБА_12 і ОСОБА_13 вести їх бухгалтерію, розмір винагороди не називала, оскільки вважала, що така співпраця буде тривалою та буде залежати від оборотів їх діяльності. Про те, що вони не мають намір здійснювати підприємницьку діяльність їй було невідомо, а стало відомо лише після порушення кримінального провадження. Також уточнила, що 18.11.2020 коли ОСОБА_12 і ОСОБА_13 прибули до неї додому, для зручності, за їх проханням, перед оформленням заяв, на її комп`ютер завантажили їх дані, при цьому електронні ключі у кожного з них були на флеш-носії. Ствердила, що здійснювала діяльність як ФОП від імені ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та не вносила неправдиві відомості щодо мети та наміру здійснення підприємницької діяльності, видів економічної діяльності, відомостей про обрання системи оподаткування і особисто документи для проведення такої реєстрації не здійснювала. Вона лише надавала консультації ОСОБА_12 і Мишинській, а останні самостійно обирали як КВЕД, так і вид оподаткування.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

В свою чергу стандарт доведення «поза розумним сумнівом», визначений практикою ЄСПЛ (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A № 25), який може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилається на фактичні дані, які безпосередньо досліджені судом в судовому засіданні.

Зокрема, протокол обшуку від 01.12.2020 (т.1 а.с.134); протокол огляду від 02.12.2020 (т. 1 а.с.145); протокол огляду від 08.12.2020 (т.1 а.с.191); протокол огляду від 14.12.2020 (т.1 а.с.204); протокол огляду від 18.03.2021 (т.1 а.с.220); протокол огляду від 24.03.2021 (т.1 а.с.229); протокол огляду від 25.03.2021 (т.1 а.с.245); висновок експерта № 214 від 29.03.2021 (т.1 а.с.248); протокол огляду від 16.04.2021 (т.2 а.с.9); висновок експерта № СЕ-19/106-21/3761 від 12.04.2021 (т.2 а.с.13); протокол огляду від 21.04.2021 (т.2 а.с.20); висновок експерта № 217 від 19.04.2021 (т.2 а.с.28); протокол огляду від 24.03.2021 (т.2 а.с.32).

Крім того, сторона обвинувачення посилається на покази обвинуваченої ОСОБА_9 , дані нею суду, яка показала, що в соціальній мережі «Інстаграм» прочитала історію ОСОБА_14 про можливість заробити гроші. У подальшій переписці їй стало відомо, що вона зможе заробити 1000 грн. надавши власні документи для реєстрації її як ФОП, що не буде будь-яких наслідків від цього, що ФОП відкриють, проведуть операції та закриють. Вона погодилася на цю пропозицію, оскільки їй потрібні були гроші. В подальшому, вона разом з ОСОБА_12 приїхали в Житомир, де в бізнес-центрі по вул. Ольжича передала невідомим особам документи, з посвідчувальним власним підписом, а також залишила свої контакти. В подальшому, ОСОБА_12 їй повідомив, що документи не підійшли, а тому потрібно зустрітися щоб закрити ФОП. 01.12.2020 вона зустрілася з ОСОБА_12 в парку, де познайомилася з ОСОБА_15 , яка розповіла, що необхідно робити, а також в цей день відкрила банківський рахунок та видала довіреність на ім`я ОСОБА_15 , остання з нею розрахувалася. В подальшому вона була на зв`язку із ОСОБА_15 , один раз через банк сплачували податки. Солдатова їй дала 5000 грн., які не стосувалися підприємницької діяльності. Через декілька днів до неї зателефонував ОСОБА_16 , як вона зрозуміла, що це головний, який повідомив, що потрібно закрити ФОП, а тому на його пропозицію вони зустрілися. Останній надав документи про припинення ФОП, які вона відмовилася підписувати та сказала, що їй потрібен час на роздуми. Також вона зустрічалася із ОСОБА_15 , яка надала на підпис звіти за кожен місяць підприємницької діяльності і припинення ФОП, які вона підписала. Зазначила, що у ОСОБА_15 вдома ніколи не була, документи на реєстрацію в порталі Дія не подавала.

Суд, здійснюючи судовий розгляд з дотримання загальних засад кримінального провадження, зокрема на основі змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, в межах висунутого обвинувачення, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 , не знайшло свого підтвердження в суді.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, крім випадків передбачених цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч.1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде встановлено у встановленому законом порядку.

У національному законодавстві презумпцію невинуватості як один із основних конституційних принципів судочинства відображено в ч.1 ст. 62 Конституції України та в ч.1 ст. 17 КПК України. Згідно із цими правовими нормами особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком, що набрав законної сили.

Крім цього, чинний КПК не звільняє сторону обвинувачення від доказування відповідних обставин у кримінальному провадженні щодо однієї особи в разі наявності судового рішення стосовно іншої особи.

Більше того, інші процесуальні кодекси так само передбачають обмежену преюдиціальність вироку чи ухвали суду, постановлених в кримінальному провадженні.

Європейський Суд у рішенні від 23 лютого 2016 року у справі «Навальний і Офіцеров проти росії» підкреслив, що обставини, встановлені у провадженні, в якому беруть участь інші обвинувачені, не повинен мати преюдиціальне значення для їх справи. Статус доказів, використаних в одній справі, повинен залишатися суто відносним, а їх сила обмежуватися даними конкретного провадження.

Під час судового розгляду сторона обвинувачення на підтвердження винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 покликається на покази ОСОБА_9 , які вона надавала безпосередньо суду будучі в статусі обвинуваченої.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09.11.2023 ОСОБА_17 звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження закрито (т.3 а.с.92).

Отже вказана ухвала не має преюдиціальне значення для справи, яка розглядається судом.

Відповідно ст.95 КПК України джерелом доказів у кримінальному провадженні є покази свідка, який попереджається про кримінальну відповідальність та приводиться судом до присяги.

Відповідно норм кримінального процесуального закону обвинувачений не несе відповідальності за дачу показань, не попереджається про кримінальну відповідальність та не приводиться до присяги.

В даному кримінальному провадженні, після постановлення судом ухвали про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, сторона обвинувачення не заявляла клопотання про допит останньої в якості свідка. З огляду на наведене, покладення показів ОСОБА_9 , в якості обвинуваченої, суперечить нормам процесуального закону та в розумінні закону не є джерелом доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що з ОСОБА_13 знайомий зі школи, відносини нормальні. В жовтні 2020 вирішив зайнятися підприємницькою діяльністю, щоб мати додаткові кошти, оскільки на той час був студентом. Шукав собі компаньйона, виклав пост, на який відгукнулася ОСОБА_13 . Запропоновував останній займатися наданням посередницьких послуг, а саме купівля-продаж зернових культур, на що ОСОБА_13 погодилася. Ні він, ні ОСОБА_13 не були обізнані з порядком реєстрації ФОП, а тому за порадою батька звернувся до Солдатової, з якою домовився про зустріч. Зустріч відбулася в кафе на АДРЕСА_2 , зустрічалися втрьох, він, ОСОБА_13 та ОСОБА_15 . Солдатова надала їм консультацію про перелік документів, необхідність отримання електронного ключа, роз`яснила, що реєстрацію можливо провести он-лайн за допомогою порталу Дія. Також роз`яснила, що необхідно відкрити банківський рахунок, що він та ОСОБА_13 зробили. Крім цього, він та ОСОБА_13 у нотаріуса оформили довіреності ОСОБА_15 , яка б в подальшому, після реєстрації, вела їх справи, а саме готувала звітність до податкової. Після цього, він і ОСОБА_13 зібрали необхідні документи, кожен в податковій особисто отримав електронний ключ. В послідуючому, знову звернувся до ОСОБА_15 з проханням допомогти заповнити реєстраційні картки та їх подати, остання запропонувала приїхати до неї додому. Разом з ОСОБА_13 приїхали до ОСОБА_15 , де особисто кожен з них, а саме він і ОСОБА_13 заповнили реєстраційні картки, які підписали власним електронним ключем та подали через портал Дія. Після цього, разом з ОСОБА_13 почали підшукувати продавців та покупців зернових. В послідуючому, звітністю займалася ОСОБА_15 на підстави тих документів, які він з ОСОБА_13 їй надавали, сплачували податки. Солдатова не займалася пошуком клієнтів, не проводила жодних угод, її послуги стосувалися лише в оформленні і подачі звітності їх з ОСОБА_13 діяльністю до податкової. В кінці грудня йому зателефонувала ОСОБА_13 та повідомила, що їй податківці висловили претензії щодо неправильного оформлення документів ФОП, а тому вона не бажає більше працювати, у зв`язку з чим вони посварилися. В січні 2021 він закрив ФОП, оскільки самому було важко працювати. Ствердив, що він був ініціатором та мав намір надавати посередницькі послуги, купівлі-продажу зернових культур, з чим була згодна і Мишинська, цією діяльністю вони займалися обоє, про що звітували перед податковою та сплачували податки. Крім того, ствердив, що він і ОСОБА_13 , перебуваючи в квартирі ОСОБА_15 , особисто подали заяви на реєстрацію ФОП, особисто кожен за допомогою електронного ключа підписали заяву он-лайн на порталі Дія, при цьому КВЕД і форму оподаткування обирали самостійно. Ствердив, що підприємницьку діяльність здійснював і інформацію при реєстрації ФОП надавав правдиву, як і ОСОБА_13 .

Суд відкидає твердження сторони обвинувачення, що до показів свідка ОСОБА_11 слід ставитися критично, оскільки вони спростовуються показами ОСОБА_9 , дані нею як на досудовому слідстві, так і в суді.

Так, свідок ОСОБА_11 був попереджений про кримінальну відповідальність та приведений до присяги. Його покази підтверджено і скріншотами, наданими ОСОБА_9 , з яких вбачається, що вказана переписка велася лише між ними. Жоден з цих дописів не містить посилань на ОСОБА_5 , а стосується лише діяльності ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . При цьому, з текстів вказаної переписки вбачається про намір та зацікавленість ОСОБА_9 на отримання коштів від підприємницької діяльності.

Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.205-1 КК України передбачає вчинення таких дій: 1) внесення до документів, які подаються для державної реєстрації завідомо неправдивих відомостей; 2) подача документів для державної реєстрації, в які внесені завідомо неправдиві відомості.

Внесення у документ завідомо неправдивих відомостей означає як повне виготовлення винною особою перекручених документів, призначених для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи підприємця, так і внесення неправдивих відомостей у відповідні документи, раніше складені іншою особою.

Так, під час судового розгляду стороною обвинувачення не встановлено та не доведено в який спосіб і формі ОСОБА_5 досягла попередньої змови з ОСОБА_9 на вчинення інкримінованих діянь. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема показів свідка ОСОБА_11 , скріншотів переписки між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , останні між собою домовлялися про здійснення ними спільної підприємницької діяльності, при цьому імені ОСОБА_5 , або посилання на неї, переписка не містить.

Крім того, звертає на себе увагу та обставина, що реєстрація ОСОБА_9 в порталі Дія відбулася в один день з реєстрацією ОСОБА_11 , і орган досудового розслідування прийшов до висновку, що неправдиві відомості були внесені лише ОСОБА_9 , а ОСОБА_11 ні, незважаючи на те, що діяльність ОСОБА_11 і ОСОБА_9 стосувалася одного напрямку виду діяльності, одного виду системи оподаткування. При цьому, судом є встановленим факт того, що домовленість про реєстрацію ФОП була досягнута саме між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , а не з ОСОБА_5 . При цьому, відносно ОСОБА_11 не вносилися відомості в ЄРДР по факту внесення неправдивих відомостей щодо виду економічної діяльності, відомостей про обрання системи оподаткування.

Під час судового розгляду суду не надано і не здобуто доказів того, що ОСОБА_5 володіла інформацією про те, що реєстрація ОСОБА_9 як ФОП може носити фіктивний характер, тобто про те, що відомості є завідомо неправдиві.

Також під час судового розгляду суду не надано і не здобуто доказів про те, що документи та кваліфікаційний сертифікат електронного підпису ОСОБА_9 містять неправдиві відомості, зокрема як повідомляла ОСОБА_9 копії документів і отримання електронного ключа виготовлялися та отримувалися особисто. Її звернень до органів поліції про те, що її документи і електронний ключ втрачено, або ними заволоділи інші особи не було. Також судом встановлено, що ОСОБА_9 самостійно обрала вид економічної діяльності та систему оподаткування.

Доводи сторони обвинувачення про те, що саме ОСОБА_5 , а не ОСОБА_9 внесено відомості до Єдиного реєстру за допомогою порталу Дія заявку на реєстрацію ФОП ОСОБА_9 не доводяться жодним наданим стороною обвинувачення доказом.

Та обставина, що під час обшуку в квартирі ОСОБА_5 було виявлено в паперовому та електронному вигляді документи ОСОБА_9 не доводять винуватість ОСОБА_5 . Як зазначалося вище сторона обвинувачення покликається на покази ОСОБА_9 в статусі обвинуваченої, в яких вона заперечувала перебування в квартирі у ОСОБА_5 та самостійну подачі заявки, однак покази обвинуваченої, без надання належних та допустимих доказів, в розумінні процесуального закону не є джерелом доказів. Крім того, доводи ОСОБА_9 спростовано показами свідка ОСОБА_11 .

Під час судового розгляду суд здійснював заходи перевірки показань обвинуваченої ОСОБА_9 , шляхом надання тимчасового доступу до документів, які знаходилися в розпорядженні мобільного оператора, однак отримати інформацію не надалося можливим через закінчення строку її зберігання (три роки).

Крім того, під час судового розгляду вказаного кримінального провадження ОСОБА_9 , без встановлення її винуватості, була звільнена від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо неї закрито. Клопотання ОСОБА_9 про звільнення від кримінальної відповідальності, було підтримано і стороною обвинувачення.

Отже ухвала суду про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності не має преюдиціальне значення для справи, яка розглядається судом.

Досліджені в судовому засіданні документи також не доводять винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що протокол обшуку від 01.12.2020 є недопустимим доказом, оскільки проведений неуповноваженою особою. Так, наявність повноважень слідчого ОСОБА_18 , який проводив обшук підтверджено постановою начальника СУ ГУ ДФС у Житомирській області від 05.11.2020 у кримінальному провадженні № 0000019 від 07.09.2018, якою визначено склад слідчої групи, старшим слідчої групи призначено ОСОБА_18 (т.2 а.с.126).

Однак, як зазначалося вище виявлені та вилучені предмети, під час проведення вказаного обшуку, не доводять винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому їй діянні, а досліджені в судовому засіданні докази спростовують доводи сторони обвинувачення.

В той же час, суд приходить до висновку, що протокол огляду від 18.03.2021 про огляд відомостей на сайті КНЕДП-ІДД ДПС не є належним доказом за своєю суттю та не може бути використаним як доказ, оскільки ОСОБА_5 не інкримінувалося обставини щодо факту зняття незаконно «конвертованих коштів».

Також суд приходить до висновку, що протокол огляду предметів від 24.03.2021, а саме документів вилучених у відділі реєстрації користувачів при ГУ ДПС у Житомирській області є недопустимим доказом з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що вказані документи, вилучені 23.03.2021 та в цей же день пред`являлися під час допиту свідка ОСОБА_9 , з постановленням відповідних запитань. Однак, такий процесуальний документ як протокол огляду від 23.03.2021 з участю свідка ОСОБА_9 з невідомих причин не складався, а оформлений як протокол допиту свідка. Сумнівність в проведенні огляду документів 24.03.2021 з 17 год. до 18 год.30 хв. обґрунтовується тим, що в цей час з 16 год. 50 хв. по 18 год. 30 хв. слідчий ОСОБА_19 перебував в м. Києві в державному підприємстві «Дія», де здійснював вилучення документів. Аналогічні висновки стосуються і проведення такої слідчої дії як вилучення документів в ДП «Дія» в м. Києві, оскільки в цей час слідчий перебував в м. Житомирі, де проводив слідчу дію огляд предметів.

Підлягає визнанню недопустимим протокол огляду від 24.03.2021 щодо огляду Інтернет-ресурсу «2ip.ua», проведений з 09 по 9-30 в м. Житомирі, оскільки вказану інформацію слідчий отримав лише о 18 год. 30 хв. 24.03.202, а тому о 09 год. вказана інформація не могла бути відома слідчому.

Також суд звертає увагу на те, що висновки експертів № 214 від 29.03.2021, що підписи від імені ОСОБА_9 в реєстраційній картці та посвідчувальні, виконані не ОСОБА_9 , а іншою особою та № 217 від 19.04.2021 про неможливість встановити чи здійснено підпис і посвідчувальні підписи від імені ОСОБА_9 ОСОБА_5 та про те, що рукописні записи від імені ОСОБА_9 здійснено ОСОБА_5 судом не беруться до уваги та не оцінюються, оскільки вчинення вказаних дій ОСОБА_5 , а саме підробка, не інкримінувалися.

Суд розглядає справу лише в межах обвинувачення і самостійно не наділений повноваженнями встановлювати ці обставини.

Згідно ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий учасниками судового розгляду з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205-1 ч.2 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено, в зв`язку з чим суд вважає, в силу презумпції невинуватості, закріпленої у ст. 62 Конституції України, виправдати ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки при судовому розгляді не доведено обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205-1 ч.2 КК України.

Процесуальні витрати в сумі в сумі 4739,80 грн. віднести за рахунок держави.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 09.12.2020.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати невинуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205-1 ч.2 КК України та виправдати у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати в сумі 4739,80 грн. віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 09.12.2020 (т.1 а.с.178).

Речові докази: грошові кошти в сумі 27500 (двадцять сім тисяч п`ятсот) гривень, флеш-накопичувач, банківські картки, картки операторів мобільного зв`язку, мобільний телефон Samsung чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 , ноутбук білого кольору с/н DAN0CX56201342E, документи, блокноти, які зберігаються ГУ ДФС у Житомирській області повернути ОСОБА_5 (т.1 а.с.160); лист №255/07-15 від 24.03.2021 на 2 арк.; заяву щодо державної реєстрації ФОП ОСОБА_9 на 2 арк.; протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису на 1 арк.; протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису на 1 арк.; заяву щодо державної реєстрації ФОП ОСОБА_9 (припинення) на 1 арк. (т.1 а.с.246); заяву про приєднання до Договору №411200083 на 1 арк., додаткову угоду №1 до Договору надання послуг №411200083 на 1 арк., акт №1 прийому-прередачі на 1 арк. (т.2 а.с.11); флеш накопичувач Transend чорного кольору 1шт; карту мобільного оператора зв`язку НОМЕР_4 1 шт. (т.2 а.с.60); реєстраційну картку фізичної особи (заяву на реєстрацію) ОСОБА_9 , копію паспорту громадянина України ОСОБА_9 , копію довідки про реєстрацію місця проживання та копію картки платника податків ОСОБА_9 (т.1 а.с.231); реєстраційну картку фізичної особи ОСОБА_5 на 1 арк.; копію картки платника податків та сторінок паспорта ОСОБА_5 на 1 арк. (т.2 а.с.99) зберігати в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити виправданій, прокурору, захиснику.

Суддя ОСОБА_1