ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/252/25 Справа № 712/2080/24 Категорія: ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000102 від 17.01.2024 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.06.2012 Соснівським районним судом м. Черкаси за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 135 КК України, на підставі ст. 70, 71 КК України, на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 03.04.2023 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 190 КК України на 3 роки обмеження волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком в 3 роки;

- 24.05.2023 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, на 4 роки обмеження волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком в 3 роки;

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі;

- ч. 4 ст. 358 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

За сукупністю злочинів, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_7 призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Остаточне покарання ОСОБА_7 призначено на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.05.2023, у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту набрання вироком законної сили та фактичного затримання.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 6815 грн 52 коп.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

У с т а н о в и л а :

За цим вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він у грудні 2023 року, точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою подальшого протиправного використання підробленого офіційного документа (посвідчення водія), достовірно знаючи, що його особисті (анкетні дані) будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа, виступаючи пособником протиправних дій, використовуючи власний мобільний телефон, марки «RedmiNote 5», відшукав через мережу «Інтернет», а саме соціальну мережу «Фейсбук» обліковий запис « ОСОБА_8 », на якому було оголошення про можливість отримання посвідчення водія, на яке останній перейшов та згодом за допомогою мобільного мессенджера «Телеграм» досяг домовленості та переслав невстановленій особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, для внесення та виготовлення йому завідомо підробленого документу - посвідчення водія, а саме наявне посвідчення водія серії НОМЕР_1 , свої фотознімки та інші необхідні анкетні дані. У подальшому невстановлена особа у невстановлений час та у невстановленому місці за допомогою відповідної техніки виготовила підроблений документ - посвідчення водія, який надає право керування транспортним засобом та видається в установленому законодавством порядку, серії ВХІ 320772 від 09.12.2023 року на ім`я ОСОБА_9 , яке містить його фотозображення з дозволом керування категорій «В», «С» «D» «CE», та переслала ОСОБА_9 , за яке останній за допомогою платіжного терміналу «Ibox» сплатив грошові кошти в сумі 12390 грн, та яке ОСОБА_9 , за допомогою оператора «Нова пошта», та 11.12.2023 отримав у відділенні отримання № 11 в м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, буд. 6. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/917-ДД від 24.01.2024, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , не відповідає бланкам посвідчення водія, які знаходяться у офіційному обігу, та, згідно інформації ТСЦ №7141 РСЦ МВС в Черкаській області не видавалось ОСОБА_9 , а було видане 15.02.2023 ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Анкетні дані було надано з зазначенням колишнього прізвища ОСОБА_7 - Підлісний.

Крім цього ОСОБА_7 в грудні 2023 року, точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою подальшого протиправного використання підробленого офіційного документа (посвідчення водія), достовірно знаючи, що його особисті (анкетні дані) будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа, виступаючи пособником протиправних дій, використовуючи власний мобільний телефон, марки «RedmiNote 5», відшукав через мережу «Інтернет», а саме соціальну мережу «Фейсбук» обліковий запис «Отримати посвідчення водія», на якому було оголошення про можливість отримання офіційного посвідчення водія, на яке останній перейшов та згодом за допомогою мобільного мессенджера «Телеграм» досяг домовленості та переслав невстановленій особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, для внесення та виготовлення йому завідомо підробленого документу - посвідчення водія, а саме наявне посвідчення водія серії НОМЕР_1 , свої фотознімки та інші необхідні анкетні дані. У подальшому невстановлена особа у невстановлений час та у невстановленому місці з допомогою відповідної техніки виготовила підроблений документ - посвідчення водія, який надає право керування транспортним засобом, та видається в установленому законодавством порядку серії ВХН 900121 від 05.12.2023 на ім`я ОСОБА_9 , яке містить його фотозображення з дозволом керування категорій «А» «В», «С» «D» «CE», та переслала ОСОБА_9 , за допомогою оператора «Нова пошта», відділення отримання № 10 в м. Харків, вул. Григорія Сковороди буд. 96, за що останній при отриманні на касі10.01.2024 сплатив 14000 гривень. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/918-ДД від 23.01.2024, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 не відповідає бланкам посвідчення водія, які знаходяться у офіційному обігу та, згідно інформації ТСЦ №7141 РСЦ МВС в Черкаській області, не видавалось ОСОБА_9 . Анкетні дані було надано з зазначенням колишнього прізвища ОСОБА_7 - Підлісний.

Також ОСОБА_7 17.01.2024 близько 00 години 20 хвилин, достовірно знаючи, що він не проходив установленого законодавством України порядку отримання посвідчення водія, зокрема категорій А, D, CE, яке відповідно до ПКМУ від 08.05.1994 № 340 (зі змінами) видається установою, яка має право видавати такі документи, не проходив відповідного навчання та не отримував посвідчення водія зазначених категорій, розуміючи протиправність своїх дій, умисно використовуючи завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія та, керуючи на підставі нього автомобілем, марки «Mersedes-Benz» моделі «Sprinter416 D», державний номерний знак НОМЕР_4 , перебуваючи за адресою: м. Черкаси, вул. Капітана Пилипенка, навпроти будинку 1, був зупинений працівниками Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Черкаської області, та на їх вимогу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних власних дій, маючи злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, надав для перевірки посвідчення водія, серії НОМЕР_3 від 05.12.2023 на ім`я ОСОБА_9 , яке відповідно до інформації з баз ГСЦ МВС України та СЦ №7141 РСЦ МВС в Черкаській області не видавалось ОСОБА_9 , та бланк якого, згідно висновку експерта №СЕ-19/124-24/918-ДД від 23.01.2024, не відповідає бланкам посвідчення водія, які знаходяться у офіційному обігу України, тобто є підробленим.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 фактично просить скасувати вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.10.2024 через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Зазначає, що в його діях відсутній склад інкримінованих кримінальних правопорушень і наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом без водійського посвідчення, про що щодо нього працівником поліції складено постанову Серія ЕНА 1256440 від 17.01.2024.

Зауважує, що оскаржуваний ним вирок винесено незаконним складом суду під головуванням судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , без урахування положень ст. 32 КПК України та того, що інкриміновані кримінальні правопорушення вчинені у м. Харків.

Звертає увагу, що його засуджено по матеріалам сфальсифікованого органом досудового розслідування кримінального провадження по виготовленню підробленого водійського посвідчення на неіснуючу у природі особу - ОСОБА_9 , яке вчинене в м. Харкові, тобто в місці, в якому була виготовлена та з якого надіслана ОСОБА_7 в м. Черкаси відповідна підробка. При цьому слідчим, прокурором не встановлено осіб, які у м. Харкові підробили посвідчення водія і 01.01.2024 через відділення Нової пошти, шляхом пред`явлення документів, отримали від ОСОБА_7 грошові кошти, на що не звернув увагу суддя ОСОБА_1 , приховавши цей недолік, умисно відмовившись забезпечити викриття у м. Харкові злочинної організації, яка на обладнанні Харківського РСЦ МВС України виготовляла підроблені документи.

Наголошує, що він не є ОСОБА_9 , оскільки 28.09.2013 змінив своє прізвище на ОСОБА_11 , що підтверджується даними паспорта і вказує на те, що усі документи на ім`я ОСОБА_9 датовані після зміни прізвища, є нікчемними, не мають юридичної сили, правового значення та процесуальних наслідків.

Додатково зауважує, що слідчий, прокурор та суд, визнавши підробленим водійське посвідчення водія ОСОБА_9 , не визнали підробленим інший документ, на підставі якого було видано таке посвідчення - свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв Серія ТОР №983732, яке було видано ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_7 , який частково підтримав апеляційні вимоги та виключно просив пом`якшити призначене йому покарання через його надмірну суворість, прокурора про законність, обгрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність апеляційних вимог обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не належить.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог лише в тому разі, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, ґрунтуватись на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, відповідають встановленим судом фактичним обставинам провадження і ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні доказів, яким суд дав правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України.

Будучи допитаним судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі та показав, що 17.01.2024 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції і на їх вимогу пред`явив підроблене посвідчення водія нового зразка на ім`я ОСОБА_9 . Друге посвідчення водія та довідку з автошколи у нього вилучили вдома. Уточнив, що такі посвідчення водія він замовив по Інтернету, спілкувався з цього приводу з невідомими особами та перерахував за них грошові кошти.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за встановлених та наведених у вироку обставин, підтверджується наданими стороною обвинувачення та безпосередньо дослідженими судом першої інстанції доказами, у тому числі:

-даними показань свідка ОСОБА_12 про те, що 17.01.2024 близько 00 год 20 хв, під час патрулювання м. Черкас із ОСОБА_13 , був зупинений автомобіль «Mersedes-Benz», який рухався з непрацюючим правим стоп-сигналом. Після перевірки наданого водієм посвідчення по базі ГСЦ МВС України встановлено, що воно не зареєстроване. У подальшому було з`ясовано, що у водія є інше посвідчення водія старого зразка, яке було зареєстроване. Крім того у водія було посвідчення, яке рахувалось за іншою особою. На запитання щодо незареєстрованого посвідчення, водій спочатку зазначив, що закінчив автошколу і має картку водія, яку надав для огляду і яка мала невідповідності. Потім, під час розмови з водієм було з`ясовано, що посвідчення ним придбано в Інтернеті, оскільки для роботи йому необхідна була відповідна категорія;

-даними показань свідка ОСОБА_13 про те, що 17.01.2024 близько 01 год, під час патрулювання м. Черкас із ОСОБА_12 , був зупинений автомобіль «Mersedes-Benz», який рухався з непрацюючим заднім стоп-сигналом. Пред`явлене водієм посвідчення не відображалось у базі Національної поліції. Водій також мав посвідчення старого зразка без категорії «С», яке у базі було зареєстроване. Крім того під час встановлення обставин події було з`ясовано, що водій має іще одне посвідчення, зареєстроване на іншу особу;

- даними протоколу огляду місця події від 17.01.2024 з фототаблицею, яким оглянуто видані ОСОБА_9 особисті речі, які у подальшому вилучені: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 09.12.2023, ТСЦ8041 серії НОМЕР_2 , яке відповідно до ІПНП видане на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 05.12.2023, ТСЦ8041 серії НОМЕР_3 , яке відповідно до ІПНП не містить жодної інформації; свідоцтво закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії ТОР №983732, видане ОСОБА_9 про те, що він пройшов підготовку з 05.10.2023 по 09.12.2023 та йому видано посвідчення водія серії НОМЕР_5 ;

- даними висновків експерта № СЕ-19/124-24/918 - ДД від 23.01.2024 та № СЕ-19/124-24/917 - ДД від 24.01.2024 з додатками про те, що бланки посвідчень водія НОМЕР_3 , НОМЕР_2 не відповідають бланкам посвідчень водіїв, які знаходяться в офіційному обігу;

- даними висновку експерта № СЕ-19/124-24/1489 - ДД від 07.02.2024 з додатком про те, що відбиток печатки «Міністерство внутрішніх справ 21-40» на свідоцтві про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії ТОР №983732 нанесений за допомогою кліше. Відбиток печатки «Автошкола «Київ» не є відбитком печатки, а є зображенням відбитка печатки, нанесеним струменевим способом;

- даними протоколу огляду предмету від 24.01.2024 з додатками, яким оглянуто DVD-R диск з відеозаписами подій, що мали місце 17.01.2024. Зокрема такими відеозаписами зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_7 та надання останнім працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 05.12.2024;

- даними листів ТСЦ МВС № 7141 РСЦ МВС в Черкаській області (філія ГСЦ МВС) від 26.01.2024 № 31/23/41-122, № 31/23/41-121 про те, що ОСОБА_9 не отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 у ТСЦ № 8041. При цьому посвідчення водія серії НОМЕР_2 отримував ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ТСЦ № 3245 від 15.02.2023, а посвідчення водія серії НОМЕР_3 - не видавалося;

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 13.02.2024, згідно якого, на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.02.2024, ст. дізнавачем СДЧРУП ОСОБА_14 отримано тимчасовий доступ та вилучено: заяву про видачу паспорта 711_115А_20_00012163 на ім`я ОСОБА_9 , де у графі «Службові відмітки» наявний запис: заміна прізвища на «Траль» акт №2424, 28.09.13, Придніпровський РВ УМВС; заяву про видачу паспорта НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 , за змісту якої слідує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є однією особою;

- даними витягу з ДРАЦСГ про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, згідно якого до реєстрації шлюбу ОСОБА_7 мав прізвище ОСОБА_9 ;

- даними протоколу огляду предметів від 13.02.2024 з фототаблицями, яким оглянуто належний ОСОБА_7 мобільний телефон Redmi Note 5 моделі М1803Е7SG імеі1: НОМЕР_7 , імеі2: НОМЕР_8 , добровільно наданий останнім на підставі заяви від 13.02.2024. Під час огляду виявлено сторінку у «Фейсбук» при відкритті якої наявний запит «Отримати українське посвідчення водія» та смс повідомлення з пропозицією придбання, замовлення такого посвідчення, роз`ясненням як подати заявку, наведений перелік документів, які можна замовити та вказаний мобільний телефон «34» для подальшого уточнення необхідної інформації. Крім того виявлено смс повідомлення із запитанням «яка потрібна категорія» та зазначена вартість замовлення документу - 9800 грн. При огляді галереї на мобільному телефоні виявлено фото з зображеннями: ТТН 5617 з даними відправника ОСОБА_15 , мобільного телефону НОМЕР_9 та вартості посилки в розмірі 14440 грн; ТТН 4280 з даними відправника ОСОБА_16 та вартості посилки 12390 грн; сайту skul-auto.com.ua. Як повідомив ОСОБА_7 , після того як він перейшов по посиланню з сайту skul-auto.com.ua, ним було відкрито додаток «Телеграм» Sergey_tsc1, в якому смс повідомлення було видалено;

- даними протоколу огляду предметів від 14.02.2024 з фототаблицями, яким зафіксовано огляд: Трекінгу нова пошта. Під час огляду виявлено: номер ТТН 5617 з інформацією про отримання 10.01.2024 об 11:56 год в м. Харків, відділення №10; номер ТТН 5617 з інформацією про отримання 06.12.2023 о 16:52 год (створено замовлення), 09.12.2023 о 03:17 год (замовлено переадресування), 10.01.2024 о 10:53 год (відправник створив заявку на повернення); номер ТТН 5617 з інформацією про отримання 11.12.2023 о 09:49 год (прибула до Черкаси відділення 16), 11.12.2023 о 12:11 год (виїхала з Черкаси відділення 16), 11.12.2023 о 13:06 год (прибула до Черкаси термінал); 11.12.2023 о 17:00 год (прибула до Черкаси відділення 11); номер ТТН5617 з інформацією про отримання 11.12.2023 о 17:00 год (прибула до Черкаси відділення 11);

Наведені докази колегія суддів визнає належними, допустимими, достатніми та такими, що поза розумним сумнівом підтверджують винуватість ОСОБА_7 у пособництві у підробленні офіційного документа та використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а посилання в апеляційній скарзі сторони захисту, таких висновків не спростовують.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо відсутності в його діях складу кримінальних правопорушень за які його засуджено, колегія суддів визнає необгрунтованими, з огляду на таке.

Предметом злочину, передбаченого ст. 358 КК України, є у тому числі офіційний документ посвідчення водія, поняття якого закріплено у примітки до вказаної статті.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, полягає, зокрема в наданні обвинуваченим своїх анкетних даних, фотокартки та грошових коштів для підроблення посвідчення водія.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що його особисті дані будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа, виступаючи пособником протиправних дій, із використанням власного мобільного телефону через мережу «Інтернет» знайшов інформацію про можливість отримання посвідчення водія, досяг домовленості та переслав невстановленій особі дійсне посвідчення водія серії НОМЕР_1 , фотознімки та необхідні особисті анкетні дані, для виготовлення підроблених посвідчень водія, а у подальшому отримав посвідчення серії НОМЕР_2 від 09.12.2023 з відкритими категоріями керування «В», «С», «D», «СЕ» та серії ВХН 900121 від 05.12.2023 з відкритими категоріями керування «А», «В», «С», «D», «СЕ» на ім`я ОСОБА_9 , за що сплатив грошові кошти в сумі 12390 грн, та 14000 грн відповідно. Наведене визнано ОСОБА_7 під час його допиту судом першої інстанції, не заперечувалось під час апеляційного розгляду та підтверджено дослідженими та наведеними у вироку доказами, в тому числі висновками експерта № СЕ-19/124-24/918 - ДД від 23.01.2024, № СЕ-19/124-24/917 від 24.01.2024, даними протоколів огляду від 13.02.2024 та від 14.02.2024.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України полягає у використанні завідомо підробленого документа, що може бути вчинене одним із двох способів: пред`явлення документа; подання документа. Використання завідомо підробленого документа є закінченим злочином з моменту, коли документ пред`явлено винною особою, незалежно від того, чи вдалося їй досягти поставленої мети.

За встановлених судом фактичних обставин провадження, ОСОБА_7 використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 05.12.2023, як підставу для керування транспортним засобом відповідної категорії, надавши його на вимогу працівників поліції. Наведене також не заперечується обвинуваченим ОСОБА_7 і підтверджується, зокрема показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та даними: протоколу огляду місця події від 17.01.2024; висновками експерта № СЕ-19/124-24/918 - ДД від 23.01.2024, № СЕ-19/124-24/917 від 24.01.2024; протоколу огляду предмету від 24.01.2024.

Із суб`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ст. 358 КК України вчиняється виключно з прямим умислом.

Враховується, що порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами є загальновідомим та закріплений у Положенні, затвердженому постановою Кабміну № 340 від 08.05.1993.

При цьому п. 16 такого Порядку чітко визначено, що посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний, практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС.

Процедура підготовки водіїв транспортних засобів на території України є офіційною та закріплена у Порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, що затверджений Постановою Кабміну № 487 від 20.05.2009.

Для отримання посвідчення водія особа повинна пройти відповідну підготовку, а також скласти теоретичний та практичний іспити у державному органі виконавчої влади, а саме в територіальному сервісному центрі МВС. При цьому іспити приймаються уповноваженими працівниками сервісних центрів МВС, на яких згідно з посадовими обов`язками покладено функції з прийняття іспитів для отримання права керування транспортними засобами. До складання практичного іспиту допускається особа, яка успішно склала теоретичний іспит та пройшла відповіну підготовку з практичного керування транспортним засобом в акредитованому закладі.

Із встановлених судом фактичних обставин вбачається, що характер дій ОСОБА_7 був спрямований саме на підробку офіційного документа - посвідчення водія для подальшого його використання з метою створення видимості наявності у нього права на керування транспортними засобами категорії «А», «D», «СЕ», оскільки він достовірно знав про відсутність у нього відповідного права (дійсне посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане виключно на категорії «В», «С»), а також про регламентований чинним законодавством порядок видачі посвідчення водія. Зокрема ОСОБА_7 теоретичне навчання та відповідну підготовку з практичного керування транспортним засобом в акредитованому закладі для права на керування транспортними засобами категоріями «А», «D», «СЕ» не проходив, теоретичного та практичного іспитів у сервісному центрі МВС не здавав. Разом з цим він, реалізуючи свої злочинні наміри, зв`язався із невстановленою досудовим розслідуванням особою, контактні дані якої самостійно відшукав за допомогою мережі Інтернет, та за винагороду у розмірі 12390 грн та 14000 грн відповідно, домовився із нею щодо спільного виготовлення підроблених посвідчень водія серій НОМЕР_2 від 09.12.2023, ВХН 900121 від 05.12.2023. Тобто такі особи узгодили зміст виконуваних функцій кожного, обговорили деталі виготовлення посвідчень водія та суму винагороди.

Наведен вказує на те, що ОСОБА_7 та невстановлена особа, яка безпосередньо виготовила підроблені документи за замовленням обвинуваченого, були охоплені спільним умислом на виготовлення підроблених посвідчень водія, з розподілом функцій.

При цьому ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що він не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «А», «D», «СЕ» у встановленому чинним законодавством порядку, розуміючи протиправність своїх дій, використовуючи завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 05.12.2023 та керуючи на підставі нього автомобілем марки «Mersedes-Benz» моделі «Sprinter416 D», надав його для перевірки працівникам поліції.

Саме тому з боку ОСОБА_7 наявний не лише умисел на пособництво у виготовленні підроблених посвідчень водія, а й умисел на використання підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 05.12.2023.

Притягнення ОСОБА_9 17.01.2024 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП не виключає наявність в його діях пособництва у підробленні офіційного документа - посвідчень водія серій НОМЕР_2 від 09.12.2023, ВХН 900121 від 05.12.2023 та використанні завідомо підробленого документа - посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 05.12.2023, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Колегія суддів визнає необгрунтованими посилання в апеляційній скарзі на те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто з порушенням правил територіальної підсудності, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що місцем вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, є м. Черкаси, тому розгляд кримінального провадження Соснівським районним судом м. Черкаси, узгоджується з вимогами ст. 32 КПК України і підстав уважати, що судове рішення винесено незаконним складом суду, не вбачається.

Визнаються необгрунтованими посилання в апеляційній скарзі на те, що підроблені посвідчення водія, видані не на ім`я ОСОБА_7 , тому не мають юридичної сили. Та обставина, що ОСОБА_9 і ОСОБА_7 є однією особою підтверджується матеріалами кримінального провадження і не заперечується обвинуваченим. Саме на прізвище ОСОБА_9 ОСОБА_7 були замовлені посвідчення водія, які є предметом даного кримінального провадження. При цьому ОСОБА_7 використовував завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 05.12.2023 на ім`я ОСОБА_9 і керував на підставі нього транспортним засобом, а у подальшому пред`явив його на вимогу працівників поліції.

Колегія суддів наголошує, що свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв Серія ТОР №983732, яке було видано ОСОБА_9 , не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, а зауваження обвинуваченого ОСОБА_7 з цього приводу, є недоречними.

Одже, за результатом апеляційного розгляду кримінального провадження колегією суддів не встановлено підстав передбачених ч. 1 ст. 409 КПК України, на які в апеляційній скарзі посилається обвинувачений ОСОБА_7 , які би перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та дати правильну юридичну оцінку діям останнього. Додаткових обставин, які б свідчили про помилковість висновків суду першої інстанції та наявність підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , в тому числі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, з матеріалів кримінального провадження не вбачається.

Вирішуючи питання про відповідність призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить з вимог ст. 65 КК України про те, що воно призначається враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, яке, згідно ч. 2 ст. 50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Під час вибору заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому.

Як убачається з вироку, обгрунтовуючи висновок щодо виду і розміру покарання ОСОБА_7 , місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальними проступками, дані про особу винуватого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, одружений, на спеціалізованих обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, визнавши обставиною, що обтяжує покарання останнього - рецидив злочинів, при невстановленні обставин, що його пом`якшує.

За встановлених обставин, на переконання суду апеляційної інстанції, вид та розмір призначеного ОСОБА_7 покарання в межах передбачених санкціями ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а також покарання, призначене за їх сукупністю на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання, є справедливим, таким, що відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обставин, які мають бути враховані при призначенні ОСОБА_7 покарання, в тому числі як пом`якшуючі, з матеріалів кримінального провадження не вбачається і під час апеляційного розгляду не встановлено, тому підстави для призначення останньому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, відсутні.

Оскільки ОСОБА_7 кримінальні правопорушення в даному проваджені вчинив під час іспитового строку, йому обгрунтовано призначено остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень в даному провадженні, не відбутої частини покарання у виді 2 років і 6 місяців обмеження волі за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.05.2023. Таке остаточне покарання узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 71 КК України і, на думку колегії суддів, є достатнім для досягнення його мети, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Даних, які б свідчили про неможливість ОСОБА_7 за станом здоров`я відбувати призначене покарання у виді обмеження волі, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Підстави для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі відповідно до ст. 75 КК України, відсутні. При цьому враховується, що раніше обвинуваченому надавалась судом довіра і він неодноразово звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак належних висновків для себе не зробив і, зокрема в даному провадженні кримінальні правопорушення вчинив під час відбування покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.05.2023, що стало наслідком призначення йому остаточного покарання з урахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України. Наразі наведене, на думку колегії суддів, вказує на недієвість призначення ОСОБА_7 покарання із звільненням від його відбування з випробуванням.

Розглянувши кримінальне провадження в межах заявлених апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.10.2024 щодо ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим, а підстави, передбачені ст. 409 КПК України, в тому числі з наведених в апеляційній скарзі обставин, для його скасування чи зміни відсутні.

Колегія суддів зауважує про недоречність посилання у судовому рішенні про те, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 належить рахувати з моменту набрання вироком законної сили та фактичного затримання останнього, оскільки такі умови в даному провадженні є взаємовиключні і суперечать ч. 1 ст. 57 КВК України. Встановлене підлягає приведенню у відповідність до вимог закону, шляхом виключення відповідного посилання, без подальшої зміни чи скасування судового рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час апеляційного перегляду не виявлено.

Керуючись ст. 404, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, залишити без змін.

Виключити з резолютивної частини вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2024 року посилання на початок строку відбування покарання ОСОБА_7 з моменту набрання вироком законної сили.

Вважати правильним, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий

Судді