справа № 462/1696/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі судді ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000073 про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самтредіа, Грузія, грузина, громадянина Грузії, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, суд

в с т а н о в и в :

Куталадзе Анзор, 01.03.2025 року близько 12:00 год., ОСОБА_2 був зупинений працівниками УПП у Львівській області ДПП за адресою: м. Львів, площа Двірцева, 1, та під час перевірки документів на вимогу заступника командира роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП капітана поліції ОСОБА_3 , діючи в порушення нормативних актів, які регулюють питання видачі та обміну посвідчення водія на право керування транспортними засобами на території України, а саме: Постанови Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, Інструкції «Про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія», затвердженої наказом МВС України від 07.12.2009 року №515 «Про затвердження деяких нормативно-правових актів, що регламентують порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів у закладах, що проводять таку діяльність, їх державну акредитацію та атестацію спеціалістів, а також допуску громадян до керування транспортними засобами, видачі (обміну) посвідчень водія», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, маючи злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, а саме посвідчення водія під серійним номером НОМЕР_1 від 07.08.2017 на ім`я ОСОБА_2 , пред`явив працівнику УПП у Львівській області ДПП вказане підроблене посвідчення водія, достовірно знаючи, що він ніколи його у встановленому законом порядку не отримував, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До матеріалів справи долучено заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, згідно якої обвинувачений ОСОБА_2 в присутності захисника ОСОБА_4 подав заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та погодився на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.

На підставі ст. 302, 381, 382 КПК України суд здійснює розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що вина ОСОБА_2 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч.4 ст. 358 КК України, так як обвинувачений вчинив використання завідомо підробленого документа.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, вчинене умисно з корисливих мотивів, особу винного, який визнав повністю свою вину та розкаявся у вчиненому кримінальному проступку, на обліках в психоневрологічному диспансері та у медичному центрі превенції та терапії узалежнень не перебуває /матеріали кримінального провадження арк. 66, 68/, за місцем проживання характеризується задовільно, такі пом`якшуючі обставини як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені, а тому виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 услід обрати покарання у виді штрафу, що є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Згідно вимог ст. 118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експерта. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Із матеріалів справи вбачається, що документально підтверджені витрати на проведення експертизи по справі становлять 3183/три тисячі сто вісімдесят три/ гривні 60 копійок /матеріали кримінального провадження арк. 39/, оскільки проведення даної судової експертизи /висновок експерта №СЕ-19/114-25/5196-ДД від 10.03.2025 р./ було зумовлено доведенням скоєного обвинуваченим кримінального проступку.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до п.7 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.50, 65-67, 358 КК України, ст. 100, 118, 368, 373, 374, 382 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок /матеріали кримінального провадження арк. 39/ процесуальних витрат.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 07.08.2017, видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТСЦ 3541,яке поміщено в спец.пакет «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ ВУМ 2016964» залишити при матеріалах кримінального провадження /матеріали кримінального провадження арк. 14/.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його складання з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1