Справа №295/1551/25
УХВАЛА

30.01.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання старшого дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000093 від 28.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший дізнавач звернувся до суду з клопотання, в якому зазначено, що 28.01.2025, близько 14 год. 55 хв., за адресою м. Житомир, вул. Івана Гонти, 64, працівниками поліції під час поверхневої перевірки в громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено речовину схожу на наркотичну. ЄО 5277.

За даним фактом 28.01.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №0000093 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено, що 28.01.2025 до Житомирського РУП надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 спільно з начальником СБН ВКП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 та оперуповноваженого ВКП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 які повідомли, що було виявлено за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , прож. АДРЕСА_2 , не працююча, освіта середньо-спеціальна, раніше судима за ст.309 ч. 1 КК України, м. т. НОМЕР_1 , яка поводило себе підозріло, постійно оберталася. В подальшому підійшовши, представившись та пред?явивши службові посвідчення останній було запропоновано видати для вилучення працівникам поліці речовини які заборонені в обігу. В подальшому в ході проведення відповідно ст. 34 ЗУ «ро нащональну поліцію» поверхнево перевірки в кишені куртки було виявлено 7 полімерних згортків в яких зіп-пакети з невідомою речовиною білого кольору. Останній повідомлено причину затримання та її права. Фізична сила та спецзасоби не застосовувалися.

Після цього, 28.01.2025 працівниками СОГ Житомирського РУП ГУНП за адресою: АДРЕСА_3 , за письмовою згодою власника квартири ОСОБА_8 , проведено обшук, під час проведення якого було оглянуто квартиру за вказаною адресою, де виявлено та вилучено до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, що по вул. Л. Українки, 17 в м. Житомирі три зіп-пакети з невідомою рослинною масою коричневого кольору, дві пластикові ємності та саморобний пристрій для куріння.

24.12.2024 старшим дізнавачем СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, три зіп-пакети з невідомою рослинною масою коричневого кольору, дві пластикові ємності та саморобний пристрій для куріння, всі вище вказані вилучені речі опечатуються з підписами понятих згідно правил пакування, визнані речовими доказами, у зв`язку з тим, що вони можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є предметом вчинення даного кримінального правопорушення та після проведення відповідних слідчих дій та експертиз можуть містити переконливі дані причетності особи до вчинення даного кримінального правопорушення, тобто можуть прямо чи не прямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України.

Старший дізнавач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотання матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки майно, на яке старший дізнавач просить накласти арешт, може бути використане як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені речі під час обшуку у квартирі АДРЕСА_4 , яка перебуває у власності ОСОБА_8 , , а саме: три зіп-пакети з невідомою рослинною масою коричневого кольору, дві пластикові ємності та саморобний пристрій для куріння, які можуть бути використані, як доказ кримінального правопорушення.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника, а також третіх осіб можливості користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1