Провадження № 1-кс/359/2371/2024
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2024 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду без технічно фіксації клопотан-ня прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000016 від 13 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

встановив:

29 листопада 2024 року прокурор Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 13 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману заволоділи земельними ділянками з наступними кадастровими номерами :05:003:2929, :05:003:2930, :05:003:2931, :05:003: 2932, :05:003:2933, :05:003:2934, :05:003:2935, :05: 003:2936, :05:003:2937, :05:003:2890, :01:021:0394, : 01:021:0395, :01:021:0396, :03:003:0579, :03:003:0580, :05:003:2994, :05:003:2993 на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району.

Зокрема, відомості про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:2931 внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ОСОБА_4 на підставі заяви ОСОБА_5 №797 від 07 листопада 2016 року виданої приватним нотаріусом ОСОБА_4 та технічної документації із землеустрою розробленої ПП « ОСОБА_6 » (директор ОСОБА_7 ) та отримав витяг з ДЗК НВ-016 виданий державним кадастровим реєстратором ОСОБА_8 .

Разом з цим, вказана земельна ділянка розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:2546 державної форми власності належної ІНФОРМАЦІЯ_1 та на якій розташована дамба.

В подальшому, ОСОБА_5 продав вказану земельну ділянку ОСОБА_9 згідно договору купівлі продажу № 811 від 11 листопада 2016 року, який посвідчено нотаріусом ОСОБА_4 .

Відомості про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05: 003:2935 внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором ОСОБА_8 на підставі заяви ОСОБА_5 №519 від 12 серпня 2019 року виданої приватним нотаріусом ОСОБА_4 та технічної документації із землеустрою розробленої ПП « ОСОБА_6 » (директор ОСОБА_7 ) та отримав витяг з ДЗК НВ-020 виданий державним кадастровим реєстратором ОСОБА_10 .

Крім того, вказана земельна ділянка накладалась на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:2549 державної форми власності належної ІНФОРМАЦІЯ_2 та на якій розташована дамба.

В подальшому, ОСОБА_5 продав вказану земельну ділянку ОСОБА_11 згідно договору купівлі продажу № 264 від 16 квітня 2020 року посвідченого нотаріусом ОСОБА_4 .

Відомості про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003: 2936 внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором ОСОБА_8 на підставі заяви ОСОБА_5 №519 від 12 серпня 2019 року виданої приватним нотаріусом ОСОБА_4 та технічної документації із землеустрою розробленої ПП « ОСОБА_6 » (директор ОСОБА_7 ) та отримав витяг з ДЗК НВ-020 виданий державним кадастровим реєстратором ОСОБА_10 .

Крім того, вказана земельна ділянка накладалась на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:2545 державної форми власності належної ІНФОРМАЦІЯ_2 та на якій розташована дамба.

В подальшому, ОСОБА_5 продав вказану земельну ділянку ОСОБА_9 згідно договору купівлі продажу № 264 від 16 квітня 2020 року, що посвідчений нотаріусом ОСОБА_4 .

Після чого, ОСОБА_9 вказану земельну ділянку об`єднано з земельною ділянкою :05:003:0081 та присвоєно кадастровий номер :05:003:2972.

Зокрема, з інформації наданої ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що в архіві ІНФОРМАЦІЯ_4 не виявлено державні акти на вказані земельні ділянки, які обліковуються за ОСОБА_5 та документація із землеустрою яка стала підставою для формування земельних ділянок із даними кадастровими номерами.

Крім того, згідно інформації наявної в АСД «ДОК ПРОФ 3», розпорядчі документи на земельні ділянки з вказаними кадастровими номерами Головним управлінням не видавались.

Разом з цим, згідно інформації наданої ІНФОРМАЦІЯ_5 інформація щодо видачі будь-яких розпорядчих документів по вказаних земельних ділянках відсутня.

Крім того, згідно інформації наданої ІНФОРМАЦІЯ_6 встановлено, що Вороньківською, а також ІНФОРМАЦІЯ_7 не приймались рішення та не видавались будь-які документи стосовно зазначених земельних ділянок.

Вказане також підтвердив представник потерпілого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_12 .

Разом з цим, згідно відомостей наданих ІНФОРМАЦІЯ_9 земельні ділянки із кадастровими номерами :05:003:2996, :05:003:2997, :05:003:2993, :05:003:2994, :05: 003:2931, :05:003:2932, :05:003:2935, :05:003:2972, : 05:003:2937, :01:021:0394, :01:021:0395, :01:021:0396, :03:003:0579, :03:003:0580 розташовані в районі дамби Проців-Кийлів, яка знаходиться на балансі Офісу.

Згідно показань наданих ОСОБА_5 останній повідомив, що приблизно в листопаді-грудні 2022 року у нотаріуса, на нього оформлювалась одна земельна ділянка, кадастровий номер і площу якої він не знає, а він лише надав свої документи: паспорт і ІПН.

Так, постановою прокурора від 15.05.2023, земельні ділянки із кадастровими номерами :05:003:2996, :05:003:2997, :05:003:2993, :05:003: 2994, :05:003:2931, :05:003:2932, :05:003:2935, :05: 003:2972, :05:003:2937, :05:003:2890, :01:021:0394, : 01:021:0395, :01:021:0396, :03:003:0579, :03:003:0580 визнано речовим доказом, оскільки вони є предметом вчинення кримінального правопорушення та на них здійснюється незаконна діяльність та може бути використана як доказ факту чи обставин вчиненого кримінального правопорушення.

На даний час, 21 листопада 2024 року у вказаному кримінальному провадженні призначено комплексну судову земельно-технічну та земельно-оціночну експертизи, виконання якої триває.

На даний час існує великий ризик приховування, знищення (поділу / об`єднання, перенесення в архів) чи відчуження земельних ділянок із кадастровими номерами: :05:003:2996, :05:003:2997, :05:003:2993, :05:003:2994, :05:003: 2931, :05:003:2932, :05:003:2935, :05:003:2972, :05: 003:2937, :05:003:2890, :01:021:0394, :01:021:0395, : 01:021:0396, :03:003:0579, :03:003:0580, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000016.

В судове засідання прокурор Бориспільської окружної прокуратури та представник ОСОБА_9 ОСОБА_13 не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Разом з тим, до початку розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Адвокат ОСОБА_13 подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив відмовити у його задоволенні.

Враховуючи, що за змістом ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, то згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, приходить наступного висновку.

Встановлено, що до ЄРДР внесені відомості про те, що у ході моніторингу Публічної кадастрової карти встановлено, що посадові особи ПП « ОСОБА_14 » та не встановлена особа, за попередньою змовою групою осіб, шахрайським шляхом, а саме шляхом надання до органів ІНФОРМАЦІЯ_3 достовірних відомостей про сформовані земельні ділянки, заволоділи земельними ділянками розташованими на території Вороньківської сільської ради, чим завдали територіальній громаді шкоди у великих розмірах. Крім того, спірні земельні ділянки розташовані в межах вже існуючих земельних ділянок державної форми власності. Дії невстановлених осіб кваліфіковані за ч. 3 ст. 190 КК України.

Внесення цих відомостей до ЄРДР підтверджується витягом з кримінального провадження №0000016.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіс-кації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, викорис-тання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час криміналь-ного провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 171 КПК України вказано, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунто-ваному процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинні враховуватися: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповід-но закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У частині 1 ст. 173 КПК України закріплено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього Кодексу.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набува-ча, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Водночас, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосо-вані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетво-рення, пересування, передачі майна.

У своєму клопотанні прокурор посилається на те, що майно, яке зазначене у клопотанні, підпадає під критерії ст. 98 та ч. 3 ст. 170 КПК України, а тому на це майно слід накласти арешт з метою забезпечення його збереження, оскільки наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу.

Проте, будь-яких інших правових підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження у клопотанні не зазначено та доказів на обґрунтування наведеного не подано.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на вказане майно, що є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Так, прокурором до клопотання про арешт майна не додано постанови від 15 березня 2023 року про визнання земельних ділянок з кадастровими номерами речовими доказами :05:003:2996, :05:003:2997, :05:003:2993, :05:003: 2994, :05:003:2931, :05:003:2932, :05:003:2935, :05: 003:2972, :05:003:2937, :05:003:2890, :01:021:0394, : 01:021:0395, :01:021:0396, :03:003:0579, :03:003:0580 у кримінальному провадженні 0000016 від 13 січня 2023 року.

При дослідженні клопотання та доданих до нього копій документів, слідчим суддею встановлено, що в клопотанні поставлено питання про накладення арешту на майно, а саме вищевказані земельні ділянки, однак в матеріалах клопотання відсутні відомості про власника / ів даного майна, будь-які документи, що підтверджують право власності на майно, яке належить арештувати, відсутні конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном.

Крім того, згідно клопотання про арешт майна встановлено, що постановою від 15 травня 2023 року земельні ділянки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000016, однак прокурор просить накласти арешт тільки на дві земельні ділянки. Докази протилежного до клопотання не долучено.

За таких обставин, посилання у клопотанні прокурора про арешт майна, як на форму забезпечення доказів, не ґрунтуються на вимогах закону.

Поряд з цим, слідчий суддя звертає увагу на те, що питання законності набуття права власності на земельну ділянку, питання щодо будь-яких претензій до власника на земельну ділянку третіх осіб, є приватноправовими, та повинні вирішуватися у цивільно-правовому порядку.

Встановлено, що прокурором не доведено необхідності арешту земельних діляноку криміналь-ному провадженні № 0000016 від 13 січня 2023 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а також не доведено ризиків, передбачених абзацом другим ст. 98, ч. 3 ст. 170 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку, що в подано-му до суду клопотанні про арешт майна, прокурором не доведено наявність передбачених процесуальним законом підстав для накладення арешту накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:003:2931 та :05:003:2972, які на даний час належать ОСОБА_9 код НОМЕР_1 .

Отже, на підставі вищенаведеного слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, ч. 2 ст. 369, ч. 3 ст. 371, ст. 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000016 від 13 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1