ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 березня 2025 року у кримінальному провадженні №0000176 щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький ОСОБА_8 , погодженого із заступником керівника Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 402 КК України ОСОБА_7 та звільнено останнього з-під варти в залі суду.

Зобов`язано ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого,прокурора,суду.

На таке судове рішення прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу із проханням ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити.

Вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, а наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,доведено належними доказами.

Вважає, що ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом, у разі визнання особи винуватою, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Увідомлюючи тяжкість покарання, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою його уникнення.

Провадження №11-сс/822/77/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, може вчинити інший злочин проти встановленого порядку несення військової служби, зокрема, самовільне залишення військової частини, дезертирство, тощо.

Також зауважує, що тривале і стійке небажання підозрюваного виконувати обов`язки військової служби свідчить про можливість вчинення інших військових злочинів, пов`язаних з виконання обов`язків по службі, зокрема реальної можливості вчинення непокори та відмови від виконання наказів командирів та начальників, в тому числі в бойовій обстановці, ухилення від виконання своїх військових обов`язків шляхом самокалічення, симуляції хвороби, підробки документів чи іншого обману.

Твердить, що підозрюваний ОСОБА_11 іншим умисним невиконанням наказу начальника підриває бойовий дух та бойову здатність підрозділу та спонукає інших військовослужбовців до невиконання наказу командирів (начальника та його заступників).

Звертає увагу,що відповідно ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого,зокрема,ст.402 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, передбачений п.5 ч. 1 ст. 176 КПК України,тобто тримання під вартою.

Зазначає, що відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.402 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу,думку керівника слідчого відділу ОСОБА_12 та слідчого ОСОБА_8 ,які підтримали позицію прокурора, доводи підозрюваного та його захисника про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається із наданих матеріалів, 12.03.2025 року до ЄРДР внесені відомості за №0000176 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

12.03.2025 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 13.03.2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Згідно підозри, солдат ОСОБА_7 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, посягаючи на встановлений порядок підлеглості, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин, у присутності військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону, під відеозапис, шляхом пасивних дій відмовився виконати наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 11.03.2025 «Про проведення підготовки»,тобто вчинив непокору в умовах воєнного стану.

(а.с.100-107)

За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку про доведеність обставини,передбаченої п.1 ч.1 ст.194 КПК України (обгрунтованої підозри),однак вважав недоведеними обставини,передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.194 КПК України(наявність ризиків та недостатність застосування більш м`яки запобіжних заходів),а тому посилаючись на ч.3 ст.194 КПК України відмовив у задоволенні клопотання слідчого.

Надані стороною обвинувачення докази на даний час є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри і це узгоджується із викладеними в ухвалі висновками слідчого судді .

Вважаючи недоведеними ризики,передбачені ст.177 КПК України,на які посилався слідчий у клопотанні,слідчий суддя вказував,що вони грунтуються на припущеннях.

Такі висновки судова колегія вважає безпідставними.

Системний аналіз змісту ч. 2 ст. 177, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК свідчить,що слідчий суддя,суд,встановлюючи наявність ризиків,на які посилається сторона обвинувачення, керується стандартом переконання «достатні підстави», який є значно нижчим у порівнянні зі стандартами доказування «обґрунтована підозра» і «поза розумним сумнівом».

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду.

Судом було встановлено,що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину проти встановленого порядку несення військової служби.

За фактичними обставинами підозри, ОСОБА_7 ,будучи військовослужбовцем,відкрито у присутності інших військовослужбовців відмовився виконувати законний наказ командира про вибуття на навчання для участі у заняттях з підготовки військовослужбовців у органах ДПСУ.

Такі дії під час воєнного стану свідчать про фактичну тяжкість цього злочину та вказують на те,що підозрюваний може вчиняти і інші військові злочини,пов`язані з виконанням обов`язків по службі(непокору,відмову від виконання наказів командирів,ін),на що обгрунтовано посилався прокурор у апеляційній скарзі.

У цьому контексті слушними є доводи прокурора і про те,що умисне невиконання наказу начальника підриває бойовий дух і боєздатність підрозділу,негативно впливає на дисципліну,створює хибне враження про безкарність таких дій і може спонукати інших військовослужбовців до невиконання законних наказів командирів.

Отже,посилання прокурора про доведеність існування ризику,передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення,є обгрунтованим.

Апеляційний суд також враховує,що злочин,передбачений ч.4 ст.402 КК України, є тяжким.

У разі визнання винуватим підозрюваному може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років,яке є безальтернативним.

Підозра у вчиненні тяжкого злочину та суворість покарання є релевантними обставинами в оцінці ризику того,що підозрюваний може переховуватись від слідства/ суду,а тому,всупереч висновкам слідчого судді,судова колегія вважає доведеним і ризик,передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Апеляційний суд враховує,що ОСОБА_7 раніше не судимий ,має постійне місце проживання і соціальні зв`язки,однак такі обставини не будуть достатніми задля запобігання встановленим ризикам.

Відмовляючи у обранні запобіжного заходу, слідчий суддя посилався на те,що ОСОБА_7 є єдиним опікуном над недієздатним братом.

Під час апеляційного розгляду із пояснень підозрюваного встановлено,що його брат ОСОБА_13 є інвалідом дитинства,має психічні вади з народження,проживає разом із матір`ю,яка і здійснює догляд за ним на даний час.

Строк дії судового рішення про встановлення опіки ОСОБА_7 над недієздатним ОСОБА_13 закінчився 15.02.2025 року та наразі не продовжений.

Отже,твердження,що тримання підозрюваного під вартою негативно відобразиться на інтересах третіх осіб,безпідставне.

Даних щодо захворювань, які би перешкоджали утриманню ОСОБА_7 у СІЗО, суду не надано.

За таких обставин судова колегія вважає,що відмова слідчого судді у обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину військовослужбовця ОСОБА_7 може негативно позначитись на дієвості кримінального провадження.

При цьому,згідно закону-ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати відповідно до вимог ст.407,409,411,422 КПК України та постановити нову, якою відносно ОСОБА_7 застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оскільки відповідно до абз. 8 ч.4 ст.183 КПК України визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.402 КК України залишене на розсуд суду та належить до його дискреційних повноважень,апеляційний суд вважає за необхідне відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі її внесення.Відповідно до ст.194 ч.5 КПК України суд покладає на підозрюваного ряд обов`язків.

Керуючись ст.ст.404,405,407,409,411,418,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справа та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 березня 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівці) ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницький, ОСОБА_8 , погоджене із заступником керівника Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 08 травня 2025 року.

Взяти підозрюваного ОСОБА_7 під варту в залі суду.

Одночасно для забезпечення належного виконання обов`язків, передбачених КПК України, визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120(сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Чернівецького апеляційного суду, код отримувача ( ЄДРПОУ): 42255464, банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0082901).

Підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи(служби);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків у разі внесення застави визначити до 08 травня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків застава звертається у дохід держави. У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій особі Чернівецького слідчого ізолятора ВДДУ з питань виконання покарань у Чернівецькій області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення особи з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2