Справа № 610/3268/21
провадження № 1-кп/610/21/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

04.02.2025 прокурором подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 04.02.2025 обвинувачену ОСОБА_4 оголошено у розшук, судове провадження зупинено до її розшуку. Надано дозвіл на її затримання, з метою її приводу до Балаклійського районного суду Харківської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

27.03.2025 з ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківської області до суду надійшов протокол про затримання 27.03.2025 ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 27.03.2025 відновлено провадження у справі.

У судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 підтримав та вказав, що остання обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 4 до 6 років, фактично не має постійного місця проживання та роботи, не має законних джерел до існування, тобто не має міцних соціально сталих зв`язків по місцю проживання, а тому перебуваючи на свободі, будучи обізнаною, що в Балаклійському районному суді перебуває на розгляді стосовно неї обвинувальний акт, усвідомлює можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховували від суду і може продовжувати свою злочинну діяльність, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують ризики передбачені ст.177 КПК України, а тому існує необхідність обрати обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 проти клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, та вважала можливим обрати обвинуваченій запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачена підтримала думку свого захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Тримання під вартою може бути виправданим в тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для обрання запобіжного заходу, суд виходить з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до шести років, не має постійного місця роботи, не працює, не одружена, раніше не судима, ухиляється від явки до суду, у зв`язку з чим суд вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої до неї слід застосувати запобіжний захід, оскільки вважає обгрунтованими ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачена ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення на які посилається прокурор.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченої переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В той же час, правилами частини 3 статті 183 КПК України визначений обов`язок суду застосувати заставу.

За правилами частини 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків тому, з урахуванням обставин інкримінованого кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, вважає необхідним визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 60560 гривень (20 х 3028 гривень), а також відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на неї в рамках даного кримінального провадження визначені законом обов`язки.

Керуючись ст. ст. 49, 46, 54, 314-316, 369 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 травня 2025 року включно, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Сума застави може бути внесена обвинуваченою або іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у розмірі, визначеному в цій ухвалі, у національній грошовій одиниці України, на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області за такими реквізитами:

ТУ ДСА України у Харківській області, ; номер рахунка за стандартом IBAN НОМЕР_1 ; призначення платежу: прізвище, ім`я, по батькові обвинуваченого, кошти застави, згідно з ухвалою слідчого судді (номер справи, дата ухвали, назва суду).

У разі звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави покласти на неї такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатись за межі території Харківської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області негайно повідомити близького родича обвинуваченої ОСОБА_4 про тримання під вартою останньої.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченій та її захиснику, прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали складений і оголошений 31 березня 2025 року о 12.45 годині.

Суддя ОСОБА_1