Провадження № 11-сс/811/1745/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційні скарги представника ТзОВ «ТЕХНО АГАТ» адвоката ОСОБА_6 та представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року про накладення арешту на майно,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

представника власника майна ОСОБА_8

встановила:

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання старшого детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_10 , погоджене в.о. заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_11 , про накладення арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 08.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.

Накладено арешт на майно вилучене 12.11.2024 в ході огляду місця події проїзної дороги за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Добрівляни, а саме: транспортний засіб марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 , що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, представник власника майна адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року, оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити повністю у задоволенні клопотання про арешт майна.

Якщо, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд не знайде підстав для повної відмови у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про арешт майна, прошу скасувати зазначену ухвалу у частині позбавлення права користування транспортним засобом марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що розгляд клопотання відбувся без повідомлення власника та володільця автомобіля.

Вказує, що про існування оскаржуваної ухвали дізнався лише 18 листопада 2024 року, з постанови детектива від 18 листопада 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про повернення майна.

Зазначає, що копію оскаржуваної ухвали отримав 19 листопада 2024 року, у відповідь на звернення до суду від 18 листопада 2024 року.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що ухвала слідчого судді незаконна, необґрунтована.

Зазначає, що арештований транспортний засіб було виявлено та вилучено 12 листопада 2024 року у ході проведення огляду місця проїзної дороги, в той же час, з протоколу огляду місця події від 12 листопада 2024 року, у якому відображено хід та наслідки огляду місця події вбачається, що такий проводився не у межах кримінального провадження №0000036 від 08.11.2024. Цей огляд місця події проводився поза межами будь-якого кримінального провадження, на підставі повідомлення працівників поліції, які випадково зупинивши та перевіривши транспортний засіб марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водії ОСОБА_12 , вирішили, що саме Бюро економічної безпеки повинне зайтися подальшою перевіркою.

Зазначає, що слідчим суддею повністю проігноровано той факт, що під час розгляду клопотання не було встановлено жодних ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження транспортного засобу марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 .

Звертає увагу на те, що кримінальне провадження зареєстровано у ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України. Однак транспортні засоби не відносяться до об`єктів, наведених у ст. 204 КК України.

Зауважує, що для забезпечення інтересів досудового розслідування, немає ніякої необхідності застосовувати обмеження користування транспортним засобом, оскільки використання транспортного засобу ніяк не зашкодить належному зберігання вилучених органом досудового розслідування ємностей з рідиною.

Зазначає, що транспортний засіб не є обладнаний цистерною, це звичайна вантажівка, у вантажному відсіку якої перевозилися ємності з рідиною.

Наголошує, що арештований транспортний засіб орендується ТзОВ «ТЕХНО АГАТ» у ОСОБА_7 . При цьому, у відповідності до договору, транспортний засіб орендується для здійснення господарської діяльності.

Зазначає, що накладення арешту на транспортний засіб з забороною його використовувати перешкоджає господарській діяльності Товариства.

В апеляційній скарзі, яка була подана 04.12.2024 року, представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 посилаючись на аналогічні доводи, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року, оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити повністю у задоволенні клопотання про арешт майна або скасувати зазначену ухвалу у частині позбавлення права користування транспортним засобом марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 .

В судове засідання до суду апеляційної інстанції представник ТзОВ «ТЕХНО АГАТ» адвокат ОСОБА_6 , який був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явився та не повідомив суд про поважність причин його неявки, що у відповідності до положень ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ОСОБА_8 , яка підтримала подані апеляційні скарги та просила задовольнити їх з підстав наведених у них, думку прокурора ОСОБА_9 , який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, посилаючись на те, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали клопотання та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 14.11.2024 року відповідає не у повній мірі.

Як вбачається з клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що група невстановлених осіб, об`єднана єдиним планом з розподілом функцій кожного з учасників, організувала схему протиправної діяльності із виготовлення, зберігання та транспортування з метою збуту, а також збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів на території Львівської області.

12.11.2024 в ході проведення огляду місця події проїзної дороги за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Добрівляни, в ході якого виявлено та вилучено: транспортний засіб марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 , яким зі слів водія ОСОБА_12 (моб. тел. НОМЕР_2 ) перевозиться пальне без будь-яких транспортно-супровідних документів, придбане на території гаражного кооперативу у м. Стрий, Львівської області.

Допитаний як свідок ОСОБА_12 водій ТОВ «Техно-Агат» вказав, що 11.11.2024 приїхав до м. Стрий на транспортному засобі MAN д.н.з. НОМЕР_1 для здійснення загрузки та купівлі палива у ОСОБА_13 . У подальшому 12.11.2024 поїхав за ОСОБА_13 до гаражного кооперативу, який знаходиться у місті Стрий, за залізничним переїздом, праворуч, де з гаражу, який знаходиться за координатами 49°16'25.1"N 23°50'11.2"E здійснив завантаження 5000 літрів пічного палива, за що заплатив для ОСОБА_13 100 000 гривень. У вказаному гаражі знаходилися різного роду ємкості з рідинами, об`ємом по 1000 л, 200 л та каністри. Документи на придбане паливо ОСОБА_13 для ОСОБА_12 не надав, та після зупинення автомобіля марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 працівниками поліції на зв`язок не виходив. Крім цього, ОСОБА_12 зазначив що, транспортний засіб MAN д.н.з. НОМЕР_1 орендується ТОВ «Техно Агат» у ОСОБА_7 .

Відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за №0000036 від 08.11.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.

Постановою старшого детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_10 про визнання предметів речовими доказами та прилучення їх до матеріалів кримінального провадження від 12.11.2024 вказаний автомобіль визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000036 від 08.11.2024.

Розглядаючи клопотання прокурора, про арешт майна по матеріалам досудового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових рішень №0000036 від 08.11.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що накладення арешту на вилучене майно має важливе значення, зокрема, надасть можливість використати вказане майно як доказ у кримінальному провадженні, вилучене майно саме по собі або в сукупності з іншими речами та документами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечить проведення необхідних експертиз (в тому числі почеркознавчої). Є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На підставі наведених обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого в частині накладання арешту на вказане вище майно.

Разом з тим, згідно вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя також повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчий суддя не виконав вимоги кримінального процесуального закону, а саме не врахував положення п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, якими передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

На переконання колегії суддів, в ході апеляційного суду знайшли своє відображення доводи апеляційної скарги про те, що застосований слідчим суддею спосіб накладення арешту на майно транспортний засіб марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 , що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном, не виправдовує в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи та законного користувача, порушуватиме баланс між інтересами як власника майна, так і законного користувача, гарантованих законом, і завданням цього кримінального провадження.

Ураховуючи викладене вище, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника та користувача транспортного засобу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність накладення арешту на транспортний засіб із забороною його відчуження, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

На думку колегії суддів, такого виду обтяження буде достатньо для сприяння завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційні скарги представника ТзОВ «ТЕХНО АГАТ» адвоката ОСОБА_6 та представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню.

Також при прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

поновити представнику ТзОВ «ТЕХНО АГАТ» адвокату ОСОБА_6 та представнику ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду від 14 листопада 2024 року.

Апеляційні скарги представника ТзОВ «ТЕХНО АГАТ» адвоката ОСОБА_6 та представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року про арешт майна скасувати.

Клопотання старшого детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_10 , погоджене в.о. заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_11 , про накладення арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 08.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно вилучене 12.11.2024 в ході огляду місця події проїзної дороги за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Добрівляни, а саме: транспортний засіб марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 , із забороною його відчуження.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: