1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9043/24 1-кп/335/378/2025
18 березня 2025 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, розлученого, який має вищу освіту, працює на посаді охоронця ПАТ «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не є особою, щодо якої згідно ст. 480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України,
На розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
В ході судового розгляду захисником - адвокатом ОСОБА_8 подано клопотання від 28.01.2025 про тимчасовий доступ до речей і документів (на підставі ст. 160 КПК України), в якому просить:
часу та дати надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
прізвище, ім`я, по батькові заявника;
інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;
попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:
передачу матеріалів та відомостей іншому органу досудового розслідування, дізнання або за місцем проведення досудового розслідування;
прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, керівника органу дізнання, дізнавача, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво;
дату та час затримання особи (звільнення);
обрання, зміну та скасування запобіжного заходу;
час та дату повідомлення ОСОБА_7 про підозру, зміну, скасування повідомлення про підозру, особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа;
час та дату складання повідомлення ОСОБА_7 про підозру, особу, стосовно якої складено повідомлення про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність у разі неможливості повідомлення такій особі про підозру з об`єктивних причин; об`єднання та виділення матеріалів досудових розслідувань, відносно ОСОБА_7 ;
продовження строків тримання під вартою та досудового розслідування закінчення досудового розслідування.
У судовому засіданні 18.03.2025 захисник адвокат ОСОБА_8 підтримав клопотання від 28.01.2025, а також просив доповнити прохальну частину вказаного клопотання пунктом 3 наступного змісту: «Надати тимчасовий доступ Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, захиснику обвинуваченого ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 , обвинуваченому ОСОБА_7 до документів (у т.ч. електронних документів) та відомостей , вказаних у п.1 Клопотання від 28.01.2025 року шляхом - зняття копії інформації з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з можливістю ознайомитися з ними та зробити їх копії».
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника, просить його задовольнити.
03.02.2025 на адресу суду від Офісу Генерального прокурора надійшли заперечення на клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про тимчасовий доступ до документів. В обґрунтування заперечень ОГП посилається, зокрема, на те, що задоволення клопотання адвоката може призвести до порушення вимог КПК України (ст.ст. 222, 290 КПК України); порушення конституційних приписів, відповідно до яких органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України); може мати місце розголошення даних досу4дового розслідування, що підпадає під ознаки злочину (ст. 387 КК України).
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Відповідно до ч.1ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Положеннями ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої перебувають такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
У Кримінальному процесуальному кодексі України визначено, що стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
За змістом ст. 62 Конституції України, під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому, статтею 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.
Відповідно до ст. 86, ст. 87 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Статтею 94 КПК України передбачено, що суд, зокрема, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
В той же час, частиною 1 статті 222 КПК України встановлено, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.
Забезпечення нерозголошення даних кримінального провадження є однією з гарантій встановлення істини, захисту прав і свобод людини.
Відповідно до п. 6 ч.2 Розділу І «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом від 30.06.2020р. №298 Офісу Генерального прокурора «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», Реєстратори Реєстру (далі - Реєстратор) - уповноважені службові особи органів прокуратури та органів досудового розслідування, які за допомогою програмних засобів ведення Реєстру з урахуванням повноважень, визначених КПК України та цим Положенням, створюють (редагують) інформацію (електронні форми) про кримінальні правопорушення, осіб, що їх вчинили, та рух кримінальних проваджень, формують витяг з Реєстру тощо.
прокурори, уповноважені на здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням;
керівники органів прокуратури, які діють у межах повноважень, визначених КПК України;
керівники органів досудового розслідування та органів дізнання, уповноважені на здійснення організації досудового розслідування та дізнання;
службові особи органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень (далі - слідчий);
службові особи підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу Бюро економічної безпеки України, органу Державного бюро розслідувань, Національного бюро у випадках, установлених цим Кодексом, уповноважена особа іншого підрозділу зазначених органів, які уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків (далі - дізнавач).
З огляду на викладене, хоча власником і розпорядником Реєстру є держава в особі Офісу Генерального прокурора, відповідно до п. 1 ч. 1 розділу І Положення, проте, на даний час (період здійснення досудового розслідування) ОГП не є володільцем відповідної інформації у розумінні вимог ст.ст.159, 163 КПК України та здійснює виключно функції, викладені у п. 3 ч. 2 Розділу І Положення.
Доступ особи до документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом, яким встановлено спеціальний порядок розголошення персональних даних осіб.
Зокрема статтею 14 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обов`язковим для можливості оприлюднення персональних даних суб`єкта визначено наявність його згоди.
Положення щодо обов`язковості згоди потерпілого від кримінального правопорушення на обнародування його імені закріплено також у частині 5 статті 296 Цивільного кодексу України.
Частиною 4 статті 296 Цивільного кодексу України закріплено можливість оприлюднення інформації про особу, яка затримана, підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину лише в разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо неї.
З врахуванням вищевикладеного, судом не вбачається підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 від 28.01.2025 про тимчасовий доступ до речей і документів (на підставі ст. 160 КПК України), які зберігаються в Офісі Генерального прокурора.
Керуючись ст.ст. 160, 350, 372, 376 КПК України, суд
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 від 28.01.2025 про тимчасовий доступ до речей і документів (на підставі ст. 160 КПК України) відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та оголошені в судовому засіданні 18 березня 2025 року.

Повний текст ухвали виготовлено 24 березня 2025 року о 12 год. 45 хв.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3