Провадження № 1-кп/932/972/24
Справа № 233/3585/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0002246, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинського Житомирської області, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває на посаді навідника 3 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», з середньою професійною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0002246 відносно ОСОБА_4 за ч.4 ст.402 КК України.

Під час судового засідання, прокурор заявив клопотання щодо продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 днів на підставі п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, так як обвинувачений, враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, впливати на свідків, а також продовжити вчинювати інші кримінальні правопорушення.

Заперечував проти клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт або особисту поруку.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистої поруки, а також залишити можливість внесення застави, оскільки клопотання не обґрунтоване, відсутні підтвердження наявних ризиків, що повинні бути актуальними.

ОСОБА_4 має постійне місце проживання, сім`ю, малолітню дитину, що підтверджується відсутністю намірів ухилятися від правосуддя.

Також вказав, що ОСОБА_4 має ряд захворювань, а тому враховуючи сімейний стан та проблеми зі здоров`ям, запропонований прокурором запобіжний захід є не недоцільним.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в умовах гауптвахти обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, суд, вислухавши думку учасників судового процесу, приходить до висновку щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти.

Так, станом на 01 квітня 2025 року, строк тримання під вартою в умовах гауптвахти обвинуваченого ОСОБА_4 спливає, судовий розгляд по справі триває, письмові докази не досліджено, свідки не допитані.

При цьому, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі.

Крім того, при запровадженому військовому стані, ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі встановлення його винуватості судом, може вчинити спробу переховуватися від суду.

Також, судом враховано й те, що обвинувачений зареєстрований за межами міста Дніпра, що також дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_4 може без перешкод залишити місце мешкання з метою ухилення від суду, тим самим перешкоджати розгляду справи, а тому доводи сторони захисту в цій частині не приймаються.

Крім того, враховуючи стадію судового провадження, коли судовий розгляд справи триває, свідки не допитані, а докази в повному обсязі не досліджені, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_4 впливу на свідків, місце проживання яких йому відоме, у зв`язку із чим підстави для зміни йому запобіжного заходу також відсутні.

Також, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою в умовах гауптвахти, суд, враховує дані про особу обвинуваченого, характер та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке свідчить про відсутність у ОСОБА_4 стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень, а також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, приймає до уваги, що хоча і тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд враховує характер кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою в умовах гауптвахти і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Доводи сторони захисту про недоведеність ризиків та їх необґрунтованість, судом не приймаються, оскільки при розгляді клопотання встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою в умовах гауптвахти ОСОБА_4 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу стороною захисту не наведено.

Посилання сторони захисту на наявність постійного місця проживання, сім`ї, малолітньої дитини, суд не може розцінювати як підставу задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, так як вищезазначені обставини існували до і на момент вчинення інкримінованого злочину та жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці ОСОБА_4 .

Окрім цього, посилання сторони захисту на відсутність порушень з боку обвинуваченого покладених обов`язків, також є безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а у зв`язку із застосованим щодо ОСОБА_4 запобіжним заходом.

Також, доводи щодо стану здоров`я, як підстава відмови у задоволенні клопотання прокурора, не приймається, оскільки даних про неможливість утримуватися в умовах гауптвахти, відсутні.

Так, ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України однією з підстав для продовження строку тримання під вартою особи є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Таким чином, враховуючи наведене, судом встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою в умовах гауптвахти ОСОБА_4 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, особисту поруку, стороною захисту не наведено.

Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, зміст ч. 4 ст. 183 КПК України не містить категоричної заборони визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , покладає вирішення цього питання на суд, наділяючи його правом як визначати розмір застави у такому кримінальному провадженні, так і не визначати.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.10.2024 року ОСОБА_4 визначено суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. 00 коп.

Суд вважає, що вказаний розмір раніше визначеної застави обвинуваченому ОСОБА_4 відповідає обставинам інкримінованого кримінального правопорушення, даним про його особу, і є достатньою мірою гарантування виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а тому суд вважає за необхідне залишити розмір застави без змін.

На підставі викладеного, суд, вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 196-197, 331, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів задовольнити.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів, тобто до 30 травня 2025 року.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, особисту поруку.

Розмір раніше визначеної застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, 00 копійок - залишити без змін.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в установлений Законом строк.

Головуючий суддя ОСОБА_1