Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/478/25
Провадження № 1-кс/723/1360/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року м.Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000023 від 29.01.2025 за ст. 290 КК України,

встановив:

Дізнавач СД ВП №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 , посилаючись на те, що 29.01.2025 року близько 07:00 год. на МПП «Красноїльськ» у смт. Красноїльськ, Чернівецького району, Чернівецької області, під час здійснення огляду транспортного засобу марки «Ford» реєстраційний номер НОМЕР_1 було виявлено, що ідентифікаційний номер вказаного транспортного засобу містить ознаки підробки.

Під час огляду місця події 29.01.2025 року на МПП «Красноїльськ» у смт. Красноїльськ, Чернівецького району, Чернівецької області, було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Ford» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , яке упаковане в сейф-пакет №PSP1505475.

Постановою дізнавача від 29.01.2025 р. вказані транспортний засіб та свідоцтво визнані речовими доказами.

Посилається на те, що зазначені речові докази могли зберегти на собі сліди вчинення правопорушення, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з цим, з метою їх збереження виникла необхідність у накладені арешту на майно оскільки не позбавлення власника права на відчуження, розпорядження та/або користування цим майном може призвести до втрати цього основного речового доказу, що перешкодить повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин кримінального правопорушення.

Просить винести ухвалу про арешт майна, а саме: транспортного засобу марки «Ford» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є громадянин Румунії ОСОБА_5 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , яке упаковане в сейф-пакет №PSP1505475.

Дізнавач клопотання підтримала.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За правилами ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з клопотання прокурор вказує підставою для арешту транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу збереження речових доказів, щодо яких є наявність розумних підозр вважати, що вони є доказами кримінального правопорушення відповідно до ст.98 КПК України.

Тобто, вказана підстава узгоджується з положеннями ч. 1 та ч.2 ст.170 КПК України.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, беручи до уваги з`ясовані органом досудового розслідування обставини, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема транспортний засіб, стосовно якого існує достатня сукупність розумних підозр вважати, що він є предметом кримінально протиправних дій та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою забезпечення його збереження, слід накласти арешт.

Разом з тим, клопотання в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , яке упаковане в сейф-пакет №PSP1505475 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Визнання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , яке упаковане в сейф-пакет №PSP1505475, речовим доказом в даному кримінальному провадженні, само по собі, не може бути достатньою підставою для накладення арешту на нього.

Правові підстави вважати, що даний транспортний засіб відповідає критеріям ст. 98 КПК України відсутні.

Також, у поданому клопотанні не зазначено, які слідчі дії орган досудового розслідування планував провести свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, на який просив накласти арешт.

Крім того, у клопотанні відсутні доводи стосовно можливого настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , яке упаковане в сейф-пакет №PSP1505475, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вищезазначене майно зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що ініціатором клопотання не доведено наявності жодного ризику, що передбачений абзацом 2 ч.1. ст.170 КПК України і вказував би на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вважаю, що в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на вказане свідоцтво слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання дізнавача СД ВП №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000023 від 29.01.2025 за ст.290 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у виді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, а саме:

- на транспортний засіб марки «Ford» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є громадянин Румунії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали направити дізнавачу СД ВП №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя