Провадження № 1-кп/487/411/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇН

02.04.2025 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001353 від 02.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, ром за національністю, маючого базову загальну середню освіту, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 01.09.2024 року, приблизно о 19.30 годині, він керував технічно справним автомобілем «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався заднім ходом, у світлий час доби, по сухій, чистій, асфальтованій ділянці проїжджої частими від водопаду «Велика Корениха» в напрямку вулиці Черешневої біля будинку №16 по вулиці Ізмаїльській у Великій Коренисі міста Миколаєва Миколаївської області,

В той же час, позаду автомобіля «Renault Megane», держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проїзній частині біля будинку №16 по вулиці Ізмаїльській в напрямку вулиці Черешневої рухалась пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рухаючись в обраному напрямку, водій ОСОБА_3 , порушивши вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями, а саме: рухаючись заднім ходом, маючи перешкоду позаду транспортного засобу, по напрямку свого руху у вигляді пішохода, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, та відповідно не реагував на її зміни, не контролював рух свого транспортного засобу, хоча зобов`язаний був постійно це робити і мав таку можливість, не переконався, що у напрямку його руху відсутній пішохід, для якого може бути створена небезпека, продовжив рух у обраному ним напрямку, при цьому, для забезпечення безпеки руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на потерпілу ОСОБА_5 , яка в цей час перебувала позаду керованого ОСОБА_3 автомобіля, хоча він об`єктивно спроможний був виявити потерпілу і мав таку можливість.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки у типовому місці без зміщення уламків, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 вимог плі. 2.3 «б», 10.1, 10.9 ПДР, які перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Вказані дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпілий та обвинувачений, в судовому засіданні заявили клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, яке підтримали у судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила досягнуте між нею та ОСОБА_3 примирення. Не заперечував проти закриття провадження у справі за вказаних підстав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до приписів ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року за наявності, передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх передбачених ст. 46 КК України підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Так, ОСОБА_6 раніше не судимий в силу 89 КК України, злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, примирився з потерпілою, позитивно характеризується за місцем проживання. Сумнівів з приводу того, що примирення між обвинуваченим та потерпілою досягнуто добровільно, немає.

Питання про речові докази вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст. 284, ст. 285, ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, ст. ст. 44, 46 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження №0001353 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2024 року відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 8600,42 грн.

Скасувати арешт майна з автомобілю «Renault Megane» НОМЕР_1 , застосований ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.09.2024 року.

Речовий докази, а саме автомобілю «Renault Megane» НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_7 .

На ухвалу протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1