Провадження № 1-кс/175/5054/24
У Х В А Л А

02 січня 2025 року смт Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження № 0001963 від 30 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, слідчий порушує питання про накладення арешту на майно вилучене під час огляду місця події.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до клопотання, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, доходжу наступного висновку.

В межах досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001963 від 30 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, під час проведення огляду місця події в період часу з 12 години 03 хвилини 30.12.2024 року по 13 годину 42 хвилин 30.12.2024 року, слідчим СВ Краматорського РУП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , з письмового дозволу володільця житлового будинку: ОСОБА_5 якому було роз`яснено положення ст. 30 Конституції України проведено огляд місця події приміщення квартири за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено:

1) Топор, з нашаруванням РБК, який належить ОСОБА_5 ;

2) Змив РБК з поверхні леза топора;

3) Фрагмент ковдри з нашаруванням РБК;

4) Змив РБК з поверхні порогу;

5) Камінь з нашаруванням РБК;

6) Камуфляжна куртка з нашаруванням РБК, яка належить потерпілому

ОСОБА_6 .

Виявлені та вилучені речі та предмети мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 98 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 02 січня 2025 року надано дозвіл на проникнення до житла з метою проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема:

- правову підставу для арешту майна;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки накладення арешту на майно презюмує втручання у право на володіння цим майном фізичної або юридичної особи, слід також враховувати, що такий захід має бути як відповідним поставленій меті, так і пропорційним їй, що визначено в рішенні у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (Case of James and others v. the United Kingdom) № 8793/79 від 21 лютого 1986 року, Series A, № 98.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.

Розглядом клопотання не встановлено, що накладення арешту на це майно суперечитиме положенням ч.4 ст.173 КПК України.

Так само для оцінки мети поданого клопотання - арешт з метою збереження речових доказів, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, на нього необхідно накласти арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження № 0001963 від 30 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, користування та розпорядження, на вилучені під час проведення огляду місця події в період часу з 12 години 03 хвилини 30.12.2024 року по 13 годину 42 хвилин 30.12.2024 року за адресою: м. Краматорськ,вул. Трьохгірна, 14, а саме:

1) Топор, з нашаруванням РБК, який належить ОСОБА_5 ;

2) Камуфляжна куртка з нашаруванням РБК, яка належить потерпілому

ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Арешт майна може бути скасований в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1