справа № 208/9826/23
№ провадження 1-кп/208/166/25
ВИРОК

Іменем України

31 січня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000289 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка, Криничанського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючий, не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2014, 2020 років народження, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Григорівка, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 16.30 годині 14.09.2023 року, ОСОБА_5 разом з раніше знайомим потерпілий ОСОБА_4 , перебував на території огороду розташованого біля буд. 24А по вул. Трускавецька у м. Кам?янське Дніпропетровської області.

На підставі неприязних відносин до ОСОБА_11 , у ОСОБА_12 раптово виник прямий протиправний умисел, спрямований на спричинення тому будь-яких тілесних ушкоджень, реалізуючи який він усвідомлюючи, що завдання особі будь-яких ударів по обличчю, може спричинити тілесні ушкодження, стоячи навпроти потерпілого, кулаком правої руки завдав тому один прямий удар в область підборіддя.

В результаті протиправних дій ОСОБА_12 , потерпілому ОСОБА_11 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді рани на слизовій нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Приблизно о 16.30 годині 14.09.2023 року, ОСОБА_7 разом з раніше знайомим потерпілий ОСОБА_4 , перебував на території огороду розташованого біля буд. 24А по вул. Трускавецька у м. Кам?янське Дніпропетровської області.

На підставі раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_11 , у ОСОБА_13 виник прямий протиправний умисел, спрямований на спричинення тому будь-яких тілесних ушкоджень, реалізуючи який він усвідомлюючи, що завдання будь-яких ударів по тілу людини, може спричинити тілесні ушкодження, стоячи навпроти потерпілого, правою ногою, завдав тому один прямий удар по тулубу в область ребер з лівої сторони

В результаті протиправних дій ОСОБА_13 потерпілому ОСОБА_11 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців на тулубі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив суду наступне.

Від дідуся йому дісталася спадщина будинок АДРЕСА_3 . В будинку мешкає він, дружина, діти та брат дружини обвинувачений ОСОБА_13 . На території домоволодіння також розташований будинок АДРЕСА_3 , де мешкає його бабуся та її співмешканець ОСОБА_11 . З приводу володіння та розпорядження будівлями, огородами, між ним з одного боку, бабусею та потерпілим з іншого боку, виникали непорозуміння та сварки, і він взагалі вирішив продати свою частину домоволодіння.

В зазначений в обвинуваченні час, потерпілий збирав врожай кабаку на городі. Ця частина огороду належала йому ( ОСОБА_12 ), і він попросив прибрати також всі бадилля, так як хотів показати своє домоволодіння потенційним покупцям.

З цього приводу між ними виник конфлікт, і він вивів ОСОБА_11 за межу свого огороду, який розділений сіткою. Ніяких тілесних ушкоджень він йому не наносив. Потерпілий почав кричати, щоб він повернув кабаки, і він став кидати їх через сітку. Один з кабаків влучив в теплицю.

Через деякий час до будинку приїхали працівники поліції, які повідомили, що приїхали на виклик про побиття ОСОБА_11 .

Вину не визнає. Він та ОСОБА_13 , потерпілого не били.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив суду, що на час подій, він проживав у ОСОБА_12 . Його сестра, це дружина ОСОБА_12 . Йому відомо, що між ОСОБА_14 та його бабусею і потерпілим, виникали деякі непорозуміння з приводу спільного користування в домоволодінні. Він не бачив, щоб ОСОБА_12 бив потерпілого. Сам він також потерпілого не бив.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що з обвинуваченими знайомий. Стосунки звичайні. Його жінка - бабуся обвинуваченого ОСОБА_15 , подарувала останньому один з будинків розташованих на території, сарай, та 10 соток землі під огород. В іншому будинку мешкають вони. Обвинувачений ОСОБА_13 , брат дружини ОСОБА_12 , проживав разом з останнім. Раніше, територія не була поділена. В подальшому перегородилися сіткою.

Таким чином, він проживає з дружиною в будинку АДРЕСА_4 з дружиною, дітьми та ОСОБА_13 .

В зазначений в обвинувальному акті час, він з дружиною знаходилися у дворі, займалися хатніми справами. На проханням дружини пішов на огород за овочами. Цей огород не входить до домоволодіння, належить до державної землі. Коли він збирав врожай, до нього підбіг ОСОБА_16 став на нього кричати, після чого наніс йому удар кулаком в щелепу. ОСОБА_17 намагався вдарити його і другий раз, але його зупинила дружина обвинуваченого ОСОБА_12 , яка в цей час підбігла до них. Схопивши ОСОБА_17 за руку, дружина стала його відтягувати, і в цей час він побачив, що до них біжить обвинувачений ОСОБА_13 . Йому здалось, що ОСОБА_13 біжить відтягувати ОСОБА_12 . Але ж, ОСОБА_13 підбігши до них наніс йому удар ногою в тулуб, в район серця. Від цього удару він упав на коліна. В цей час підбігла сусідка, підхопила його під руки та повела у двір. На крик сусідки прибігла його дружина. В нього опероване серце, і йому стало погано. Викликали швидку, але від госпіталізації він відмовився, оскільки не було коштів на вартісне лікування. В подальшому довго лежав. Від удару ОСОБА_18 . Коли йому стало легше, звернувся до лікарні, робив рентген, подав заяву про події до правоохоронних органів.

Йому не відомо, чи бачила сусідка, як ОСОБА_12 бив його. Його дружина не бачила як ОСОБА_12 наносив удар.

Цивільний позов підтримує у повному обсязі. Обвинувачених просить покарати на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що потерпілий її чоловік. ОСОБА_16 це її онук. Гал, це брат дружини ОСОБА_12 .

Після смерті сина, батька обвинуваченого ОСОБА_15 , вона подарувала онуку один з будинків розташованих на території домоволодіння. Забору між будинками не було. ОСОБА_17 мешкав в будинку з дружиною, її братом ОСОБА_13 , та дітьми. Далі, вона дізналась, що онук вирішив продавати подарований будинок, гараж, сарай. Просила його не продавати. Широкий казав їй, щоб вона вигнала ОСОБА_11 .

Під час подій, вони з чоловіком перебували у дворі. Вона попросила чоловіка сходити на огород за овочами. Він пішов. Згодом почула крики. Вийшла з кухні та побачила, як жінка ОСОБА_12 чіпляється за руки ОСОБА_17 та кричить, щоб не били дідуся. Підбігла сусідка, та повели чоловіка у двір. Чоловік розповів, що онук ударив його по щелепі. Від госпіталізації вони відмовилися. Запропонували лежати. В подальшому їздили до лікарні.

Свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що з дитинства знає ОСОБА_21 . Гал також знала. Дружніх стосунків між ними не було. Потерпілого знає, відносини нормальні.

Повертаючись додому, почула конфлікт на огороді. Між її ділянкою та ділянкою домоволодіння ОСОБА_12 , знаходиться державна земельна ділянка. Широкий кричав, щоб забрали діда, бо він його уб`є. До ОСОБА_12 підбігла дружина та почала його відтягувати. Побачила, що до місця події біжить ОСОБА_13 . Підбігши до потерпілого, ОСОБА_13 наніс тому удар ногою в груди. Потерпілий впав. Вона підвела потерпілого та відвела з огороду у двір. ОСОБА_11 було погано. Він сидів зігнутий, держався за груди. Розповідав, що його вдарив ОСОБА_12 , але вона цього не бачила .

Свідок ОСОБА_22 пояснила суду, що знає ОСОБА_12 , це онук сусідки ОСОБА_23 . Потерпілого знає, це сусід, відносини нормальні. Самого конфлікту не бачила. Коли вона зайшла у двір, то потерпілий був зігнутий. Сказав, що онук ударив у щелепу, а його друг в серце. Їй відомо, що раніше, у нього була операція на серці. Вона бачила, що у ОСОБА_11 розбита губа. Хто розбив, не знає.

Сусідка ОСОБА_24 жалувалася, що онук просив переписати на нього будинок. Їй відомо, що один будинок переписали.

Свідок ОСОБА_25 пояснила суду, що ОСОБА_13 її брат, ОСОБА_12 чоловік. Потерпілого знає, відносини нормальні, вони є сусідами по домоволодінню. В цей період її брат проживав з ними.

В час подій які розглядаються, на їх огороді відбувся конфлікт. До будинку зайшла дитина та сказала, що батько свариться з дідусем. Вона вийшла та побачила як ОСОБА_12 кинув кабак в теплицю та розбив скло. Вона не бачила щоб хтось бився. З приводу чого був конфлікт не знає. На потерпілому тілесних ушкоджень не бачила.

Судом досліджені наступні письмові матеріали.

- витяг з ЄРДР від 21.09.2023 року, як підстава початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 125 КК України, з фабулою, що 21.09.2023 року до чергової частини Кам`янського РУП надійшла заява від ОСОБА_4 про те, 14.09.2023 року ОСОБА_7 та ОСОБА_5 знаходячись біля будинку № 24 по вулиці Трускавецькій в м. Кам`янське, умисно нанесли тому тілесні ушкодження (т.2 а.с.1);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 з вищезазначеними обставинами (т.2 а.с.8);

- протокол огляду місця події від 20.09.2023 року, згідно якого зафіксована обстановка на місці події - ділянці місцевості, яка розташована по вулиці Трускавецькій, 24А в м. Кам`янське та фотознімками до даної слідчої дії (т.2 а.с.14-21);

- висновок судово-медичної експертизи № 1215-Е від 26.09.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені ушкодження в вигляді рани на слизовій нижньої губи, синців на тулубі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Виявлені ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, характерологічні властивості котрих не відобразились.

Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, експерт вважає давність їх утворення близько 5-ти діб на момент огляду (т.2 а.с. 23-24);

- висновок судово-медичної експертизи № 1216-Е від 26.09.2023 року, відповідно до якого експерт вважає, що ОСОБА_4 спричинено одну (не виключно, що й більше) травматичну дію в ділянку голови, спричинено одну (не виключно, що й більше) травматичну дію в ділянку тулуба (т.2 а.с. 26);

- висновок судово-медичної експертизи № 1223-Е від 02.10.2023 року, відповідно до якого враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_4 ушкоджень, експерт не вважає їх характерними, для виникнення при падінні з висоти власного зросту на площині т.2 а.с. 28);

- лист «Обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про виклик до ОСОБА_4 з приводу побиття, картка виклику (т.2 а.с. 41-42);

- протокол проведення слідчого експерименту від 05.10.2023 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 пояснив про обставини події, які відбувалися 14.09.2023 року.

Близько о 16.30 годині він був у дворі домоволодіння, пішов на огород за кабаками. Коли піднімав кабак, підбіг ОСОБА_26 , онук його дружини. Запитавши: «Ти що тут робиш?», кулаком правої руки наніс йому удар по зубам та в бороду.

За допомогою статиста пояснив механізм нанесення удару.

На питання до ОСОБА_12 про причини удару, той відповів, що він на його огороді. Прибігла дружина ОСОБА_12 , схопила того за руку і почала відштовхувати. Далі, він побачив, що до них біжить ОСОБА_13 . Подумав, що той біжить забрати ОСОБА_12 , але ОСОБА_13 ударив його ногою в область серця та ребер. У нього сильно запекло, в очах потемніло, він похитнувся та присів. Дружина ОСОБА_12 кричала: «Не бийте діда» Більше ударів не наносили

За допомогою статиста пояснив механізм нанесення удару (т.2 а.с. 53-55);

- висновок судово-медичної експертизи № 1231-Е від 06.10.2023 року, відповідно до якого враховуючи характер, локалізацію та кількість ушкоджень виявлених у потерпілого, вони могли утворитись при взаєморозташуванні ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , як зазначено в протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 (т.2 а.с. 58-59);

- висновок судово-медичної експертизи № 1232-Е від 06.10.2023 року, відповідно до якого враховуючи характер, локалізацію та кількість ушкоджень виявлених у потерпілого, вони могли утворитись при взаєморозташуванні ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , як зазначено в протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 (т.2 а.с. 61-62);

- протокол проведення слідчого експерименту від 19.01.2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_20 пояснила обставини події, які відбувались 14.09.2023 року на території домоволодіння по АДРЕСА_3 .

Приблизно о 17.00 годині вона поверталася з батьківських зборів зі школи, та йдучи по вулиці, підходячи до свого двору, почула сварку у сусідів. Одразу не звернула увагу бо у сусідів періодично проходять сварки між бабусею ОСОБА_19 та онуком ОСОБА_5 . Бабуся подарувала сусідній будинок на користь онука після смерті свого чоловіка. З травня у них почалося загострення та без кінця тривають скандали. Вона зайшла до двору, кинула сумку на гойдалку та йшла до забору дивитися, що сталося. Коли йшла, побачила, що спиною до нею стоїть потерпілий, а поряд з ним ОСОБА_12 . Потерпілий тримався за обличчя. Гал підбіг до потерпілого та підстрибнувши, правою ногою вдарив діда в район грудної клітини, від чого той впав на землю. В цей момент прибігла дружина ОСОБА_12 та руками почала розводити ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Прийшла баба ОСОБА_24 та відвела чоловіка ближче до забору, а вона зайшла та почала допомагати їй.

За допомогою статиста пояснив механізм нанесення удару

У потерпілого розпухла губа з правої сторони. Він сказав, що це його вдарив ОСОБА_12 . Першого удару вона не бачила, тільки бачила, що ОСОБА_12 стояв біля потерпілого (т.2 а.с. 76-78);

- висновок судово-медичної експертизи № 1299-Е від 24.10.2023 року, відповідно до якого враховуючи характер, локалізацію та кількість ушкоджень виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, вони могли утворитись при взаєморозташуванні ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , як зазначено в протоколі проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_20 (т.2 а.с. 81-82)

Відеозаписи слідчих експериментів оглянуто під час судового розгляду (т.2 а.с. 56,79)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а їх умисні дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Не визнання обвинуваченими своєї вини, є їх правом на власний розсуд формувати лінію свого захисту, розцінюються судом як спосіб уникнути від кримінальної відповідальності за побиття особи похилого віку.

Пояснення потерпілого та свідків у справі не суперечливі, доповнюють один одного. Пояснення потерпілого та свідка ОСОБА_27 на слідчих експериментах, аналогічні їх поясненням в судовому засіданні, підтверджуються висновками судово-медичних експертиз.

Потерпілий та свідки, перед допитом попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих пояснень, приведені судом до присяги.

Підстав для обмови обвинувачених, судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_12 , суд вважає, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_13 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_13 , суд вважає, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Обвинувачені офіційно не працевлаштовані, і тому покарання у виді виправних робіт до них не може бути застосовано.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що покарання у виді сплати незначної грошової суми як штрафу не посприяє виправленню ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , попередженню вчинення ними та іншими особами кримінальних правопорушень.

Вирішивши питання щодо призначення обвинуваченим покарання у виді громадських робіт, розглядаючи його міру, суд враховує наступне.

Широкий раніше не судимий, скарг на його поведінку у побуті не надходило, на утриманні має неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Гал раніше не судимий, скарг на його поведінку у побуті не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, позицію державного обвинувачення та потерпілого, суд вважає, що повністю адекватним характеру скоєних обвинуваченими кримінальних правопорушень, є призначення кожному окремо по 100 годин громадських робіт.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинувачених та попередження вчиненням нових кримінальних правопорушень.

Розглядаючи заявлений по справі цивільний позов, суд встановив наступне.

Кримінальне правопорушення тягне за собою ряд юридичних наслідків, з яких для потерпілого найважливішим є відновлення його порушеного права, яке досягається за допомогою цивільного позову. У відповідності зі ст. 128 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано збитків, має право під час кримінального провадження, проте виключно до суду, пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Стаття 1166 ЦК України, якою визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлює, що така шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що витрати потерпілого на придбання ліків, витрати за надання медичних послуг з моменту отримання тілесних ушкоджень та по теперішній час у сумі 3 488,90 гривень, є належним чином обґрунтованими, такими, що підлягають солідарному стягненню з відповідачів.

Стаття 1167 ЦК України, якою визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

В законодавстві України не визначені чіткі механізми встановлення наявності моральної шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення, визначення її розміру, механізму доказування, але в будь-якому випадку, для стягнення моральної шкоди необхідно першочергово довести саме її наявність, обґрунтувати розмір моральної шкоди.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Здоров`я особи це стан людського організму, за якого нормально функціонують усі його органи та тканини. При цьому в преамбулі Статуту Всесвітньої організації охорони здоров`я (ВООЗ) зазначено, що здоров`я це стан повного фізичного, психічного і соціального благополуччя, а не тільки відсутність хвороб і фізичних вад.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода полягає, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з настанням для особи негативних наслідків, душевним стражданням, емоційним дискомфортом тощо, психотравмувальною ситуацією для потерпілого.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Брунцвик заподіяні фізичні страждання внаслідок травмування, подальшого тривалого лікування, що перервало звичний для позивача ритм життя та майбутніх планів, виникла необхідність їх відновлення, що потребує від нього значних зусиль.

Вина обвинувачених, причинний зв`язок між протиправними діями та заподіянням моральної шкоди, в судовому засіданні встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_11 підлягає повному задоволенню.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинувачених не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 громадських робіт.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити повністю, стягнувши на його користь, солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 :

- в якості відшкодування матеріальної шкоди 3 488,90 гривень;

- в якості відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1