№ 207/3878/19
№ 1-кп/207/31/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Кам`янське (колишня назва Дніпродзержинськ) кримінальне провадження за № 0001304 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянина України, має професійно-технічну освіту, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-24.11.2008 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 121 КК України, до позбавлення волі на строк 7 років; 28.11.2014 року звільнений із Миколаївської ВК (№ 50) по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи раніше судимим, останній раз 24.11.2008 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 121 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і маючи не зняту та не погашену судимість вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин. 05.10.2019 року приблизно о 18.00 годині, ОСОБА_4 , прийшов до адреси АДРЕСА_2 , де деякий час мешкав потерпілий ОСОБА_6 . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_4 зайшов до приміщення вищевказаної квартири та маючи прямий умисел на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 декілька, а саме від 3 до 10 ударів правою ногою по правій задній поверхні тулуба, коли останній знаходився лежачи на підлозі на лівому боці. Після того, як потерпілий ОСОБА_6 піднявся з підлоги та знаходився в положенні стоячи, обличчям до ОСОБА_4 , останній продовжуючи свій прямий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, наніс один удар своєю правою ногою в грудну клітину ОСОБА_6 , від отриманих ударів потерпілий впав спиною на ліжко. Далі, ОСОБА_4 утримуючи своєю лівою рукою ОСОБА_6 за одежу, продовжив наносити удари кулаком своєї правої руки по обличчю ОСОБА_6 , потім ОСОБА_7 стягуючи потерпілого ОСОБА_6 на підлоіу наніс йому один удар кулаком своєї правої руки в лобну часнику обличчя. Продовжуючи свій прямий умисел, ОСОБА_4 наніс один удар правою ногою в область правого вуха ОСОБА_6 , коли останній знаходився в положенні лежачи на лівому боці, а потім кулаком правої руки наніс ще приблизно 20 ударів по обличчю. В результаті чого, потерпілому ОСОБА_6 відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи № 1141-Е від 08.11.2019 завдано тілесні ушкодження у вигляді:

- забій правої нирки 1-2-го ступеню (субкапсульна гематома середньої та верхньої третини правої нирки) і за очеревинною гематомою праворуч (відповідно даних УЗД та медичної документації) з саднами в поперековій ділянці праворуч - відносяться до легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликавши розлад здоров`я більше 6, але менше 21 дня (п.п. 2.3.3. Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року);

- тупої травми грудної клітини з переломом 6-7-го ребер праворуч по середньо-пахвинній лінії - відносяться до середнього ступеня тілесних пошкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня (п.п. 2.2.2. Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року.);

- синців навколо очей, синця та садна лівого вуха, крововиливу у склеру лівого ока, синців верхніх та нижніх кінцівок, крила газу праворуч, садна лівої гомілки - відносяться до легких тілесних ушкоджень та мають незначні скороминущі наслідки;

- відкритої черепно-мозкової травми з ранами на голові, обличчі (в ділянці лівого ока, правої надбрівної дуги, в ділянці проти завитка правого вуха), з синцями на обличчі (навколо правого та лівого ока, на правій щоці), з крововиливом в склеру очей з переломом кісток носу, решітчастої кістки (без переходу на основу черепу), яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку - відносяться до легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликавши розлад здоров`я більше 6, але менш 21 дня (п.п. 2.3.3. Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року);

- синців на шиї, тулубу праворуч та ліворуч, верхніх кінцівках - відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5 Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується в умисному спричинені середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто в умисному ушкоджені, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідки, передбачені ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В судові засідання, котрі призначались судом протягом п`яти років потерпілий ОСОБА_6 жодного разу не з`явився, не повідомив суду про причини своєї неявки, будучи належним чином сповіщений про день та час судового розгляду, будь-яких заяв або копотань від нього до суду е надходило.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, просив звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження, оскільки інкримінований злочини є нетяжким злочином, вчинений ним 05.10.2019 року, з моменту його вчинення минуло понад п`ять років, тобто минули строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, від слідства він не ухилявся, нових злочинів не вчинив.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки дійсно минуло понад 5 років після події вчинення кримінального правопорушення, яке інкриміновано обвинуваченому, потерпілий до суду не з`являвся і жодним чином не вдалося встановити його місце перебування та забезпечити його явку; обвинувачений не ухилявся від суду, тому вважає, що провадження може бути закрито за спливом строку притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти закриття кримінального провадження, обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтримав клопотання, суд вважає необхідним закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з наступних підстав.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченому у п.2 цієї частини.

Таким чином з моменту, коли за обвинувальним актом мала місце подія, на час судового розгляду минуло понад п`ять років. Судом перевірено, що строки давності, встановлені ст. 49 КК України, дійсно сплинули.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, надійшов до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 03 грудня 2019 року.

Потерпілий ОСОБА_8 не був присутній в жодному з судових засідань, на виклики не з`являвся та не надавав суду заяв про розгляд справи без його участі, жодних інших заяв або клопотань від нього до суду не надходило.

У судовому засіданні не встановлено наявності підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2-3 ст. 49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що йому відомі наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та він наполягає на задоволенні заявленого ним клопотання.

При цьому суд звертає увагу на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Отже, зважаючи на те, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення минуло більше ніж п`ять років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, а також те, що обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає можливим звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження щодо нього.

Також, ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення та підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_8 не заявлявся.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

З урахуванням зазначеного вище, суд вважає, що під час судового засідання встановлено наявність законних підстав для закриття кримінального провадження зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, ст. ст. 284-288 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за ч. 1 ст. 122 КК України, задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0001304 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрити зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.10.2019 року на речі громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , які було вилучено 06.10.2019 в якості речових доказів, для подальшого проведення експертизи щодо наявності біологічних частинок, а саме: куртка чорного кольору, на якій в області плечей та капюшону маються вставки сірого кольору, з лівої сторони в ділянці передпліччя є напис «adidas»; кофта з довгим рукавом в смужку світло-сірого та сірого відтінку, з написом «adidas», на якій під час огляду та вилучення виявлено плями речовини бурого кольору; штани-джинси синього кольору, на яких під час огляду виявлено сліди речовини бурого кольору; кросівки чорно-сині з шнурками чорного кольору, на яких є напис «sport», розмір 44, які знаходиться на зберіганні у камері схову ВП №2 КРУП, за квитанцією №000654 знищити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1