279/2918/16-к
1-кс/279/1362/24
У Х В А Л А

У вчиненні вказаного вище злочину підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Коростень Житомирської області, громадянин Російської Федерації, освіта середняспеціальна, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом впізнання, показами потерпілої, висновком експерта, показами свідків.
В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.3 ст.355 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.3 ст.355 КК України карається позбавленням волі на строк до 8 років.
04.03.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.355 ч.3 КК України.
15.03.2016 року було винесено постанову про оголошення ОСОБА_5 у розшук, так як його місцезнаходження на даний час невідоме.
Під час розслідування даного кримінального провадження оперативному підрозділу було надано доручення в порядку ст.40 КПК України про встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 . Згідно отриманого повідомлення проведеними першочерговими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не представилось можливим.
За отриманою оперативною інформацією підозрюваний ОСОБА_5 26.02.2016 року перетнув державний кордон в пункту «Виступовичі» на залізничному транспорті «Кишенів - С.Петербург» та має громадянство РФ (паспорт № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ), а також зареєстрований на території Ленінградської області. За наявною інформацією розшукуваний переховується на тимчасово окупованій території АР Крим, звідки виїжджає на територію РФ, а також на території країн Євросоюзу, в зв`язку з чим було направлено запит до Державної прикордонної служби України про надання інформації про перетин державного кордону України підозрюваним ОСОБА_5
05.12.2023 було винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у міжнародний розшук.
ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.355 КК України, який відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Оскільки ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук, то клопотання розглянуто в порядку ст.193 ч.6 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, оскільки ОСОБА_5 виїхав за межі України, його оголошено у міжнарожний розшук.
Вислухавши висновок прокурора, дослідивши додані до клопотання матеріали, встановлено наступне:
04.03.2016 року відповідно до положень ст.276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ст.355 ч.3 КК України, однак докази виконання положень ст.135 КПК України щодо дотримання порядку здійснення повідомлення до клопотання не додані.
Згідно постанови слідчого від 05.12.2023 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук, оскільки отримано дані про те, що він до прийняття рішення про повідомлення підозри виїхав за межі України.
Оцінюючи дотримання процедури оголошення підозрюваної особи в міжнародний (міждержавний розшук), суд дійшов исновків про наступне:
Така процедура регулюється спільним Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України Наказом від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5 Про затвердження Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол.
Для запровадження законної процедури оголошення в міжнародний розшук слідчий орган зобов`язаний провести процесуальні дії та долучити до матеріалів кримінального провадження докази не прибуття особи на виклик без поважної причини більше ніж двічі та наділення особи статусом підозрюваного чи обвинуваченого у кримінальному провадженні.
Насамперед, слідчий та/або прокурор звертаються до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України (в Україні Національна поліція виступає як Національне центральне бюро Інтерполу). Туди подається запит про публікацію щодо особи так званої «синьої картки», мета якої встановлення реального місцезнаходження особи. У такому запиті має бути викладена повна та об`єктивна інформація про події та факти щодо розшукуваних осіб.
Далі Департамент міжнародного поліцейського співробітництва вивчає отриманий запит та додані до нього матеріали, а у разі потреби запитує в ініціатора розшуку додаткові відомості. Після цього, згідно з прийнятими Інтерполом правилами, він надсилає запит до Генерального Секретаріату Інтерполу у Францію. В деяких країнах додатково передує етап передання запиту до Національного центрального бюро Інтерполу відповідної країни. Генеральний Секретаріат Інтерполу після отримання відповідних документів направляє їх до Комісії з контролю файлів Інтерполу, яка тимчасово фіксує інформацію про публікацію карток оповіщення в базі даних організації.
У період, поки Генеральний Секретаріат розглядає запити на публікацію карток, вони тимчасово фіксуються в базі даних Організації. Під час розгляду ці запити можуть бути відображені як публікації (врегульовано ст.77 Правил Інтерполу щодо обробки інформації). У разі задоволення запиту Генеральний секретаріат Інтерполу надсилає ініціатору звернення повідомлення про публікацію щодо особи «синьої картки» та розпочинає процес встановлення місцезнаходження особи.
Повідомлення щодо оголошення в розшук публікується у вигляді так званої картки (notice) оповіщення, яка може бути не лише інструментом міжнародного розшуку, але й способом обміну інформацією. За загальним правилом, картки не підлягають оприлюдненню, але це можливо виключно за дозволом держави, яка здійснила запит. Отже, більшість карток є непублічними, а решта, яким все ж таки було надано розголосу, розміщуються на офіційному веб-порталі Інтерполу. Залежно від мети розшуку, «картці» (її лівому куту) надається колір. Як вже було зазначено, метою «синьої картки» є встановлення місцезнаходження особи, а от картка з червоним кутом має додаткову та ключову мету арешт особи для подальшої екстрадиції. «Червоні картки» перед опублікуванням підлягають обов`язковій перевірці Генеральним Секретаріатом Інтерполу.
У разі успішного встановлення місцезнаходження особи за «синьою карткою» Генеральний Секретаріат Інтерполу надсилає відповідному слідчому органу в Україні відомості щодо місцезнаходження особи. Лише після цього слідчий або прокурор мають підстави звернутися із запитом про міжнародну правову допомогу до Генеральної прокуратури України. В такому запиті необхідно чітко вказати назву правоохоронного органу іноземної країни, якій доручається вручити особі виклики до слідчого органу України, а за наявності повідомлення про підозру.
Лише після дотримання такої процедури за особою офіційно буде визначено статус підозрюваного у кримінальному провадженні. У разі ігнорування такою особою викликів слідчий орган матиме всі підстави для звернення до Генерального Секретаріату Інтерполу із запитом про публікацію щодо особи «червоної картки» (для затримання як особи, яка ухиляється від кримінальної відповідальності, з подальшою можливістю її екстрадиції).
Аналіз процедури публікації карток оповіщення каналами Інтерполу чітко показує, що статус «оголошеної в міжнародний розшук» особа набуває лише після публікації щодо неї картки оповіщення червоного кольору. Публікація картки оповіщення синього кольору передбачає лише встановлення місцезнаходження та додаткової інформації щодо будь-якої особи, яка стосується кримінального провадження, тобто навіть щодо потерпілого чи свідка, яких у такому випадку не можна вважати оголошеними в міжнародний розшук.
Згідно з абз.7 п.6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511?550/0/4?13 від 04.04.2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», факт перебування підозрюваного, обвинуваченого в міжнародному розшуку підтверджується відповідними відомостями, серед яких названо довідку, витяг із бази даних Інтерполу тощо.
Враховуючи ту обставини, що за межі України ОСОБА_5 виїхав до того, як органом розслідування було прийнято рішення про повідомлення його про підозру, даних про те, що особа у визначеному законом порядку набула статусу підозрюваної особи, до клопотання не додано, процедура оголошення міжнародного розшуку не дотримана, то підстави одранння запобіжного заходу в порядку ст.193 ч.6 КПК України відсутні.
Відповідно до положень ст.177 ч.2 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частина 2 вказаної норми зобов`язує слідчого суддю постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Оскільки суд дійшов висновку про те, що на час внесення подання про обрання запобіжного заходу органом досудового розслідування не підтверджено дотримання процедури повідомлення ОСОБА_5 про підозру та процедури оголошення його міжнародного розшуку, клопотання є необгрунтованим, тому задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183,194,196 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1