Провадження № 1-кс/761/9056/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001159 від 29.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001159 від 29.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001159 від 29.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2025, приблизно о 03 год. 00 хв., але не пізніше 17 год. 50 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вокзальна, 1, а саме поблизу тепломережі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_6 , який переріс у бійку.

Під час бійки, 28.03.2025, приблизно о 03 год. 00 хв., але не пізніше 17 год. 50 хв., за адресою: м. Київ, вул. Вокзальна, 1, а саме поблизу тепломережі, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , 28.03.2025, приблизно о 03 год. 00 хв., але не пізніше 17 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вокзальна, 1, а саме поблизу тепломережі, взяв у руки тупий предмет та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я ОСОБА_6 , діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, наніс останньому удари в область голови, тобто в область тіла, де розташовані життєво важливі органи людини.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме: закриту черепно мозкову травму, забій головного мозку, травматичну субдуральну гематому лобної ділянки, епідуральну гематому лобної ділянки праворуч, параорбітальну гематому, забійну рану обличчя, перелом виличного відростку скроневої кістки зліва, перелом кісток носу, перелом поперечного відростку Th10 хребця зліва.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, тим самим підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

29.03.2025 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та того ж дня

повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході проведення першочергових слідчих дій, а саме огляду місця події, 29.03.2025 на відкритій ділянці місцевості, поблизу будинку 29 по вул. Симона Петлюри у м. Києві, виявлено і вилучено наступні предмети та речі: металеву трубу зі слідами РБК, яку опломбовано стяжкою В707822; правий тапок взуття зі слідами РБК, який поміщено до спец. пакету №PSP 3218964.

Перераховані речі за своєю суттю є речовими доказами, оскільки могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані, як доказ факту, що встановлюються у кримінальному провадженні, або є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, 29.03.2025 в порядку ст. 98 КПК України, визнані речовими доказами у рамках кримінального провадження, про що слідчим винесено відповідну постанову.

З метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, в зв`язку з чим слідчий, за погодженням з прокурором, звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 про дату та час розгляду клопотання повідомлялася належним чином, однак у судове засідання не з`явилася, при цьому слідчий ОСОБА_7 , яка входить до групи слідчих у кримінальному провадженні, звернулася до суду з заявою про здійснення розгляду клопотання про арешт майна у її відсутність. Крім того вказала, що нею було повідомлено власників майна про день та час судового засідання з розгляду клопотання про арешт майна.

В той же час, неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, додатково долучені слідчим документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Шевченківської окружної прокуратури м. Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001159 від 29.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

29.03.2025 під час огляду місця події, за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 29, виявлено і вилучено наступні предмети та речі: металеву трубу зі слідами РБК, яку опломбовано стяжкою В707822; правий тапок взуття зі слідами РБК, який поміщено до спец. пакету №PSP 3218964.

29.03.2025 слідчим винесено постанову про визнання зазначеного майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

29.03.2025 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та того ж дня

повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого розслідується кримінальне провадження, та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вилучене в ході проведення огляду місця події, майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення 29.03.2025 огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 29, а саме на: металеву трубу зі слідами РБК, яку опломбовану стяжкою В707822; правий тапок взуття зі слідами РБК, який поміщено до спец. пакету №PSP 3218964.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя