ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000340 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2024 р., яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмута Донецької області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

12 вересня 2024 року у ранковий час доби, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, здійснив замовлення у мобільному додатку «Telegram» у невстановленої особи особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений, «PVP». Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, 14 вересня 2024 року, приблизно о 12 год. 06 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись у відділенні № 4 ТОВ «НОВА ПОШТА» у м. Краматорську Донецької області, діючи з умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, незаконно, шляхом отримання посилки, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений, «PVP», яку незаконно, без мети збуту, зберігав при собі. В подальшому, 14 вересня 2024 року, у період часу з 13 год. 44 хв. до 13 год. 55 хв., під час проведення огляду місця події у обвинуваченого ОСОБА_7 було виявлено та вилучено посилку з зіп-пакетом з кристалічною речовиною, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, «PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)», маса якої складає 0,7511 грами.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі прокурор вказує, що вирок є незаконним та таким, що підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок змінити в частині призначеного покарання, шляхом виключення з переліку обов`язків, покладених на ОСОБА_7 проходження курсу лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб. В іншій частині вирок залишити без змін.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Оскільки вирок суду в частині фактичних обставин та вини ОСОБА_7 не оскаржується, колегія суддів переглядає вирок суду виключно в частині призначеного покарання.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

Ст. 65 КК України встановлено, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України суд може покласти на засудженого до апробаційного нагляду обов`язки пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 368 КПК України примусове лікування може бути застосоване лише за наявності відповідного висновку лікувальної установи.

Частиною 1 ст. 96 КК України встановлено, що примусове лікування може бути застосоване судом, незалежно від призначеного покарання, до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Виходячи з вищезазначених норм закону, зобов`язання особи пройти лікування має певні, передбачені законом підстави, а саме наявність хвороби та відповідного висновку лікарської установи про необхідність лікування і до того ж, такий обов`язок має бути належним чином мотивний судом при ухваленні вироку.

Суд першої інстанції не зазначив, що ОСОБА_7 має медичні діагнози щодо наявності наркотичної або алкогольної залежності, розладу психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб та відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України потребує проходження курсу лікування.

Висновок лікувальної установи про необхідність примусового лікування ОСОБА_7 в матеріалах провадження відсутній, натомість вматеріалах провадження наявні довідки, відповідно до яких ОСОБА_7 на обліку у лікарів психіатра та нарколога, як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру не перебуває, що також зазначено у вироку суду першої інстанції.

Отже, підстав для застосування до ОСОБА_7 передбаченого ст. 59-1 КК України обов`язку пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб в даному провадженні немає і вказівка про це підлягає виключенню із оскаржуваного вироку.

Відповідно до положень ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Суд першої інстанції неправильно застосував п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України, який не підлягав застосуванню, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і потягло за собою застосування кримінального закону, який не підлягає застосуванню.

З урахуванням наведеного колегія суддів доходить висновку про необхідність зміни вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання шляхом виключення з його резолютивної частини покладеного судом на обвинуваченого обов`язку щодо проходження курсу лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, передбаченого п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 409, 413 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку з переліку обов`язків, покладених на ОСОБА_7 проходження курсу лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: