УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000001 від 19.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 201-4, ст. 1 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000001 від 19.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 201-4 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб на території Одеської області здійснює незаконне переміщення підакцизних товарів з т.з. Придністровської Молдовської Республіки з приховуванням від митного контролю в значних розмірах.

Встановлено, що громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з іншими невстановленими особами здійснюють збут незаконно переміщених підакцизних товарів з приховуванням від митного контролю шляхом відправлення через кур`єрську службу доставки ТОВ «Нова пошта». Також встановлено, що збут незаконно переміщених підакцизних товарів з приховуванням від митного контролю відбувається через спеціально створені канали у месенджері «Telegram».

Так, громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , разом з іншими невстановленими особами створили канал у месенджері «Telegram», де публікуються фотографії підакцизних товарів без будь-яких марок акцизного податку, а саме канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

11.12.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. « НОМЕР_2 », VIN « НОМЕР_3 ». За результатами проведеного обшуку виявлено та вилучено майно, а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone» у зеленому чохлі;

- чорнові записи на 10 арк.;

- договір оренди від 01.05.2024 № 01/05-24 на 4 арк. на ім`я ОСОБА_7 ;

- ТТН «Нової пошти» № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ;

- стартові пакети без сім-карток із вказаними номерами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

- паспорт № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_7 ;

- картка «Монобанк» № НОМЕР_10 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з. « НОМЕР_11 » серії НОМЕР_12 ;

- сім-картка мобільного оператору «Лайфселл»;

- грошові кошти номіналом 1000 грн. 35 од., 500 грн. 5 од., 100 грн. 1 од., 50 грн. 1 од.;

- 16 ключів від замків та 3 пульти «Ajax»;

- 2 стартових ключа від транспортних засобів.

12.12.2024 на підставі постанови слідчого вилучене майно визнано речовим доказом в рамках означеного кримінального провадження.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що вилучені речі містять інформацію, необхідну для проведення всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки лише за допомогою даних речей можливо підтвердити або спростувати факт вчинення кримінального правопорушення. Також вказані речі необхідні для подальшого проведення судових експертиз, оскільки можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, та зазначив, що власник автомобілю ОСОБА_4 виконував роль водія та відправника, що в тому числі підтверджується долученим до матеріалів клопотання рапортом з фото таблицею ( а.к. 110-114), на якому зафіксований сам автомобіль, а також безпосередньо особа ОСОБА_4 .

Представник власника майна заперечувала проти задоволення клопотання зазначивши, що до матеріалів клопотання не долученого жодних доказів причетності ОСОБА_4 , йому не повідомлено про підозру. Долучила письмові заперечення які просила врахувати.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 201-4, ст. 1 ст. 204 КК України.

Досудове розслідування кримінального провадження наразі триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування було встановлено, що вилучене в ході проведеного обшуку майно належить ОСОБА_4 .

Згідно долученого до матеріалів клопотання рапорту детектива БЕП з фото таблицею ( а.к. 110-114) було встановлено, що ОСОБА_6 разом з іншими особами використовують для транспортування незаконно виготовлених тютютонових виробів автомобілі в тому числі автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. « НОМЕР_2 », VIN « НОМЕР_3 ». На долученій фото таблиці наявний саме вказаний автомобіль і громадянин ОСОБА_4 , що беззаперечно підтверджує пояснення прокурора, що він виконував роль водія та відправника.

Слідчий суддя враховує доводи прокурора у клопотанні та приходить до переконання з приводу того, що вилучений мобільний телефон, стартові пакети та сім-картки можуть містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій, у тому числі й зв`язків власника таких речей з іншими, ймовірно причетними до вчинення кримінальних правопорушень, особами.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 12.12.2024, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

Крім того, відносно вилученого майна слідчий суддя приходить до переконання, що вочевидь наразі існує необхідність в його додатковому дослідженні. Результати проведення огляду такого технічного пристрою можуть стати підставою для прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити або спростувати робочу наразі версію сторони обвинувачення.

Що стосується вилучених грошовий коштів, слідчий суддя приходить до переконання, що вони могли бути отримані внаслідок кримінально-протиправної діяльності, передбаченої ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 201-4 КК Україн, в свою чергу вилучена банківська картка може містити відомості щодо руху вказаних коштів.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України.

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000001 від 19.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 201-4, ст. 1 ст. 204 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене у ході обшуку 11.12.2024 транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. « НОМЕР_2 », VIN « НОМЕР_3 », а саме на:

- мобільний телефон марки «Iphone» у зеленому чохлі;

- чорнові записи на 10 арк.;

- договір оренди від 01.05.2024 № 01/05-24 на 4 арк. на ім`я ОСОБА_7 ;

- ТТН «Нової пошти» № 0535, № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ;

- стартові пакети без сім-карток із вказаними номерами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

- паспорт № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_7 ;

- картка «Монобанк» № НОМЕР_10 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з. « НОМЕР_11 » серії НОМЕР_12 ;

- сім-картка мобільного оператору «Лайфселл»;

- грошові кошти номіналом 1000 грн. 35 од., 500 грн. 5 од., 100 грн. 1 од., 50 грн. 1 од.;

- 16 ключів від замків та 3 пульти «Ajax»;

- 2 стартових ключа від транспортних засобів.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1