Справа № 344/962/25
Провадження № 1-кс/344/572/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0002856, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська Івано-Франківської області ОСОБА_4 звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002856 від 01.11.2024, розпочатому на підставі протоколу-заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, 29.10.2024 невідома особа у вечірній період часу під час розпивання алкогольних напоїв із ОСОБА_5 , користуючись тим, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, під час дії на території України воєнного стану, таємно вчинила крадіжку мобільного телефону ОСОБА_5 марки «OnePlusNord 3», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 16 600,00 грн, після чого 30.10.2024 відбулось зняття грошових коштів із його банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 в сумі 132891,28 грн.

Проведеними заходами встановлено, що мобільний телефон марки «OnePlusNord 3», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вставлялась сім-карта НОМЕР_4 , яка працювала з 17:08:04 год 09.11.2024 по 22:14:00 год 10.11.2024. У ІМЕІ 2 вказаного телефону вставлялась сім-карта НОМЕР_5 , яка працювала з 17:08:04 год по 20:39:39 год 10.11.2024 року. При цьому було встановлено, що номерами мобільних телефонів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

У ході розслідування 08.01.2025 допитано свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_6 , який повідомив про те, що на початку листопада 2024 року мобільний телефон марки «OnePlusNord 3», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 йому продав місцевий мешканець ОСОБА_8 , після чого вказаний мобільний телефон ОСОБА_7 продав ОСОБА_9 .

09 січня 2025 року ОСОБА_7 у телефонному режимі повідомив про те, що ОСОБА_9 повернув йому цього дня вище зазначений мобільний телефон марки «OnePlusNord 3», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 . Того ж дня, в СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області було скеровано постанову про проведення процесуальних дій на іншій території для проведення слідчих (процесуальних) дій з метою вилучення вказаного мобільного телефону в ОСОБА_7 та проведенні допитів свідків.

У подальшому, 20.01.2025 за вх № 3219 в Івано-Франківське РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшли матеріали виконаної постанови по кримінальному провадженні № 0002856 від 01.11.2024 та вилучений мобільний телефон марки «OnePlusNord 3», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , якого 17.01.2025 свідок ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції.

20 січня 2025 року мобільний телефон марки «OnePlusNord 3», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002856 від 01.11.2024 року.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Метою накладення арешту на мобільний телефон марки «OnePlusNord 3», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , є збереження речових доказів.

Підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, відтак просить клопотання задовольнити.

Слідчий подав заяву, відповідно до якої просить розглянути клопотання у його відсутності.

Володілець майна в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002856 від 01.11.2024, розпочатому на підставі протоколу-заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 20.01.2025 за вх № 3219 в Івано-Франківське РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшли матеріали виконаної постанови по кримінальному провадженні № 0002856 від 01.11.2024 та вилучений мобільний телефон марки «OnePlusNord 3», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , якого 17.01.2025 свідок ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Постановою слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 20 січня 2025 року мобільний телефон марки «OnePlusNord 3», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002856 від 01.11.2024 року.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що мобільний телефон марки «OnePlusNord 3», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відтак, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «OnePlusNord 3», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом заборони на його відчуження та розпорядження, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1