Справа № 583/1619/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2025 р. слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 з участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника СВ Охтирського РВП УНП ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №5 в м. Охтирці клопотання начальника СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області підполковника поліції ОСОБА_4 , що погоджене прокурором Охтирської окружної прокуратури у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Вірменія, громадянина Вірменії, освіта неповна середня, не одруженого, офіційно не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2025 року начальник СВ Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області підполковник поліції ОСОБА_4 , звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч. 1 ст. 345 КК України, тобто у погрозах вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків; ч. 2 ст. 147 КК України, тобто у триманні особи як заручника з метою спонукання службової особи до вчинення чи утримання від вчинення будь-якої дії як умови звільнення заручника, поєднане з погрозою знищення людей.

Так, згідно оголошеної підозри 18.04.2025 о 07 год. 40 хв., до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в якому тимчасово мешкає ОСОБА_5 , у зв`язку із проведенням досудового розслідування кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000050 від 31.05.2024 за ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України, з метою проведення обшуку у зазначеному житлі, на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17.04.2025, прибув старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Сумській області майор поліції ОСОБА_7 у цивільному одязі та одягнутій на ньому спеціальній жилетці з написом «Національна поліція України». Як спеціаліст до проведення обшуку був задіяний спеціаліст-криміналіст ВКЗ СУ ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_8 у цивільному одязі та одягнутій на ньому спеціальні жилетці з написом «Спеціаліст-криміналіст». На підставі доручення зазначеного слідчого до проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 були залучені працівники УСБУ в Сумській області: старший оперуповноважений УСБУ в Сумській області ОСОБА_9 , старший оперуповноважений УСБУ в Сумській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також працівники центру спеціальних операцій Служби безпеки України. Для проведення обшуку слідчим було запрошено двоє незаінтересованих осіб (понятих).

Зазначені працівники Національної поліції України та Служби безпеки України перебували на службі та виконували свої службові обов`язки, передбачені статтями 2, 40, 41, 233, 234, 236 Кримінального процесуального кодексу України, статтями 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію», статтями 2, 24, 25 Закону України «Про Службу безпеки України», наказом МВС України № 570 від 06.07.2017 «Про організацію діяльності слідчих підрозділів національної поліції України», наказом МВС України № 575 від 07.07.2017 «Про затвердження Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні».

Після цього, 18.04.2025 о 07 год. 41 хв., старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Сумській області майор поліції ОСОБА_7 з вищевказаними учасниками слідчої дії та понятими на підставі ухвали слідчого судді про проведення обшуку пройшов до двору домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та через незачинене вікно повідомив ОСОБА_5 про те, що він є працівником правоохоронного органу, а саме слідчим, пред`явив ОСОБА_5 ухвалу слідчого судді про проведення обшуку за вищезазначеною адресою.

Безпосередньо після цього ОСОБА_5 , що у зазначений час перебував у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своєю співмешканкою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який усвідомлював, що перед ним перебувають працівники правоохоронних органів, тобто поліцейські та працівники Служби безпеки України, діючи умисно, розуміючи протиправність та суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, демонструючи явну неповагу до авторитету державної влади, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на погрозу вбивством щодо працівників правоохоронного органу у зв`язку із виконанням ними своїх службових обов`язків, взяв до своїх рук осколкову фугасну гранату DM51A2, яку зберігав за місцем мешкання, та незважаючи на численні вимоги працівників поліції та СБУ припинити свої протиправні дії, виражаючись грубою брутальною лайкою на їх адресу, на протязі часу близько з 07 год. 43 хв. по 08 год. 53хв. 18.04.2025 неодноразово висловлював погрози та наміри підірвати усіх присутніх вказаною осколковою фугасною гранатою DM51A2,яку тримав у руці, акцентуючи увагу на байдужому ставленні до свого власного життя, життя поліцейських та працівників СБУ а також до життя своєї співмешканки ОСОБА_12 , яка перебувала разом з ним в одній кімнаті, чим надав вищевказаним працівникам правоохоронних органів реальних підстав побоюватись здійснення цієї погрози.

Разом із цим, 18.04.2025, на протязі часу близько з 07 год. 43 хв. по 08 год. 53хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у якому разом із ним перебувала його співмешканка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи на меті спонукати службових осіб, якими є працівники правоохоронних органів, а саме старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 , спеціаліста-криміналіста ВКЗ СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 , старших оперуповноважених УСБУ в Сумській області ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також працівників центру спеціальних операцій Служби безпеки України, залишити домоволодіння, в якому він перебував та утриматись від проведення обшуку у житлі за місцем його мешкання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, діючи умисно, розуміючи протиправність та суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нехтуючи правами та свободами своєї співмешканки ОСОБА_12 гарантованими статтями 19, 23,29, 32, 33 Конституції України щодо можливості реалізації конституційних прав і свобод таких як: свобода та особиста недоторканність, свобода пересування, утримуючи її в будинку за вищезазначеною адресою та не даючи змоги вільно розпоряджатися своїми діями та пересуватися на власний розсуд, зневажливо ставлячись до її життя та здоров`я, використовуючи осколкову фугасну гранату DM51A2, яку тримав у руці,демонструючи вказаний бойовий припас працівникам правоохоронних органів та ОСОБА_12 , погрожуючи його застосуванням, тобто вибухом гранати, що призведе до знищення присутніх людей, висунув вимогу ОСОБА_12 стати перед собою, після чого з гранатою у руці став утримувати ОСОБА_12 перед собою та наказав їй весь час супроводжувати його, тим самим подавляв волю ОСОБА_12 до опору, позбавив її можливості вільно пересуватись, на свій розсуд керувати своїми діями та залишити своє місце перебування з метою врятування свого життя та здоров`я, шкода яким могла бути спричинена вибухом гранати, тим самим незаконно, проти волі потерпілої, тримав останню як заручника в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , до близько 08 год. 53 хв. 18.04.2025, поки не припинив свої кримінально-протиправні дії внаслідок перемовин з представником поліції, маючи на меті умову звільнення ОСОБА_12 в разі утримання працівників правоохоронних органів від проведення обшуку та залишення ними домоволодіння.

У судовому засіданні прокурор клопотання та його мотиви підтримав повністю, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник також заперечувала проти обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Як зазначила в судовому засіданні, висунута підозра відносно її підзахисного за ч. 2 ст. 147 КК України є явно необґрунтованою. З огляду на тяжкість іншого інкримінованого у вину її підзахисному правопорушення, взагалі відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо її підзахисного. Просить також врахувати те, що її підзахисний тривалий час мешкає у вказаному регіоні, має сталі соціальні зв`язки, його сімейний стан, раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Вважає доцільним запобіжним заходом домашній арешт за місцем фактичного проживання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 18.04.2025 о 14 год. 38 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.04.2025 слідчим СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 147 КК України.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, передбачає покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії нетяжких.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 147 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 147 КК України обґрунтовується наступними доказами: копією протоколу обшуку проведеного 18.04.2025 по кримінальному провадженню №0000050 від 31.05.2024 за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було вилучено предмет схожий на бойову гранату; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_12 , протоколами допиту потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , копією довідок про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності. У вказаних показах потерпілі та свідки вказують на те, що підозрюваний погрожував підірвати гранату, якщо правоохоронці не припинять спроб проникнення до будинку і від цього постраждає потерпіла ОСОБА_12 .

Крім цього СУ ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000050 від 31.05.2024 за ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України за фактами вимагання та встановлення або поширення злочинного впливу, до вчинення яких може бути причетний ОСОБА_5 , по яким ОСОБА_5 наразі про підозру не повідомлено. Окрім того, СУ ГУНП в Сумській області за фактом незаконного зберігання ОСОБА_5 бойових припасів, які виявлені 18.04.2025 під час проведення обшуку за місцем його мешкання, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000459 від 18.04.2025 за ч. 1 ст. 263 КК України. Рішення про визначення підслідності зазначеного кримінального провадження, об`єднання його з кримінальним провадженням № 0000399, рішення про повідомлення у ньому ОСОБА_5 про підозру за ч.1 ст. 263 КК України, буде прийнято після проведення всіх необхідних судових експертиз.

Частиною 3, ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру.

Згідно з ч. 2, п. 4, ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, що надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявні достатні підстави вважати, що існують вищевказані ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у поданні.

Згідно із ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 147 КК України.

Доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 147 КК України, на думку слідчого судді, є безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу. Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя вважає наявними ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 147 КК України, та йому загрожує покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Разом з цим, СУ ГУНП в Сумській області розслідується кримінальне провадження № 0000050 від 31.05.2024 за ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України за фактами вимагання та встановлення або поширення злочинного впливу, до вчинення яких може бути причетний ОСОБА_5 , а також кримінальне № 0000459 від 18.04.2025 за ч. 1 ст. 263 КК України, по яким ОСОБА_5 наразі про підозру не повідомлено. Тяжкість покарання за злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , сама по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, зокрема на потерпілу ОСОБА_12 , оскільки мешкає разом з ними в одному населеному пункті, має широке коло знайомих м. Охтирка та Сумській області, зокрема серед осіб, які можуть вчинити незаконний вплив на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні. Цей незаконний виплив може стосуватись як потерпілих, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, причетну до вчинення кримінальних правопорушень, так і свідків, інших потерпілих від його злочинної діяльності, які можуть надати показання щодо інших важливих обставин кримінального провадження;

- переховувати чи знищити докази своєї причетності до вчинення злочину, які на даній стадії досудового розслідування ще не відшукані;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема пов`язане із незаконним впливом на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, подовжити свою злочинну діяльність, оскільки не має офіційних джерел доходів, не працює та не навчається.

Доводи підозрюваного та його захисника в частині даних, які характеризують особу ОСОБА_5 , а саме, що той має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, хоча й заслуговують на увагу, однак в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні і самі по собі, без врахування наведених ризиків, в даному випадку не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Тому, враховуючи наведене, суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування справи.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить вчасне, якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, отже є всі підстави застосувати відносно нього запобіжний захід тримання під вартою.

Між тим, відповідно до п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а також щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування, вважаю за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_17 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР №0000399 від 18.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 147 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 14 год. 38 хв. 18.04.2025 року до 14 год. 38 хв. 16.06.2025 року, з подальшим утримуванням в Державній установі Сумський слідчий ізолятор.

Запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_5 не визначати.

Строк дії ухвали - до 14 год. 38 хв. 16.06.2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1