Справа № 405/7839/24
провадження № 1-кс/405/778/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суд м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, одруженого, перебуваючого на військовій службі в Збройних Силах України у званні молодшого сержанта на посаді командира 1 відділення супроводження-командира машини взводу охорони роти забезпечення продовольством, речовим та військово-технічним майном батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 13.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001279,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 надійшло клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Мотивуючи клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчий вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Також слідчим зазначається про існування ризиків, які передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі не застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор, підозрюваний, його захисник в судове засідання не з`явились, звернулись з заявами про розгляд справи у їх відсутність, при цьому, прокурор на задоволенні клопотання наполягав, а сторона захисту не заперечували відносно задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, врахувавши доводи прокурора, думку захисника з якою погодився підозрюваний, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 13.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001279 за ч. 2 ст. 286 КК України.

26.03.2025 ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до якої, молодший сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.11.2024 в темну пору доби керував технічно-справним автомобілем "VOLKSWAGEN Multivan" іноземний реєстраційний номер НОМЕР_2 VIN НОМЕР_3 та рухався по вулиці Гетьмана Мазепи в місто Олександрія Кіровоградської області в напрямку перехрестя з вулицею Івана Франка у вказаному населеному пункті.

Під час руху ОСОБА_5 , грубо порушуючи вимоги п.п. 1.4., 1.5, 2.3 "б" і "д" Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306: проявив особисту неуважність і недбалість.

Так ОСОБА_5 , всупереч вимог п.п. 12.1, 12.4 та 12.9 «б» ПДР, був неуважним, діючи з протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, рухався в межах населеного пункту зі швидкістю близько 83…87 км/год., чим перевищив максимально дозволену швидкість руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу, вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем.

Свідоме перевищення ОСОБА_5 , дозволеної швидкості (не більше 50 км/год.), що впливає на зупинний шлях автомобіля, призвело до того, що останній позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при цьому порушивши вимоги дорожньої розмітки 1.1 ПДР, згідно якої: "дорожня розмітка 1.1- вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах, позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1. перетинати забороняється" виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого, 12.11.2024 близько 18 години 30 хвилин, на нерегульованому перехресті вулиць Івана Мазепи та Івана Франка в м. Олександрія Кіровоградської області, відбувся наїзд автомобілем "VOLKSWAGEN Multivan" іноземний реєстраційний номер НОМЕР_2 VIN НОМЕР_3 на велосипедиста ОСОБА_6 , який рухався попереду в попутному напрямку та на вказаному перехресті виконував маневр повороту вліво.

Значне свідоме перевищення дозволеної швидкості руху водієм ОСОБА_5 в межах населеного пункту (не більше 50 км/год.) призвело до того, що останній, при виявленні здійснення велосипедистом маневру повороту ліворуч, позбавив себе можливості, виконавши вимоги п. 12.3 ПДР (п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), уникнути наїзду на нього (велосипедиста) шляхом застосування екстреного гальмування.

Тобто, порушення вищезазначених вимог ПДР водієм ОСОБА_5 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що сталась, у результаті якої велосипедист ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота: травматичного розриву сечового міхура, гемоперитонеуму, внутрішньочеревної гематоми, забою нижньої долі правої та лівої легені, закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, рани потилиці, саден голови, обличчя, передньої черевної стінки, які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Надані слідчим докази: протокол допиту підозрюваного від 26.03.2025, протокол допиту потерпілого від 20.11.2024, висновки експерта: від 17.12.2024 №СЕ-19/112-24/14106-ІТ за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи, від 02.01.2025 №СЕ-19/112-24/14107-ІТ за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи, від 07.02.2025 № 109 за результатами проведення судово-медичної експертизи, від 13.01.2025 №2209/24-27 за результатами проведення інженерно транспортної експертизи, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на потерпілого, який дає викривальні показання відносно ОСОБА_5 , анкетні дані якого стали відомі стороні захисту після вручення клопотання з додатками до нього.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведено.

Слідчим суддею враховуються обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: обґрунтованість повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, його вік, який одружений, відсутність утриманців, перебуваючого на військовій службі в Збройних Силах України у званні молодшого сержанта на посаді командира 1 відділення супроводження-командира машини взводу охорони роти забезпечення продовольством, речовим та військово-технічним майном батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , за місцем служби позитивно характеризується, має постійне місце проживання, раніше не судимий, відомостей про стан здоров`я відносно підозрюваного сторонами не надано, наявні вагомі докази про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, встановлення ризиків, які передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на тому рівні, щоб запобігти їх вчиненню можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вбачає достатність підстав для задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 206, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 строком до 26.05.2025 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 , як особисто так і через третіх осіб, з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди

Під розпис повідомити підозрюваного ОСОБА_5 про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 .

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, його захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7