У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції:

представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Біла Церква клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність, -

У С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В судовому засіданні засуджений підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Представник державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» проти задоволення клопотання засудженого заперечував.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечував.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Пункт 13 ч.1 ст.537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2270,00 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2481,00 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2021 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 2270,00 грн, 2022 рік 2481,00 грн.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Оболонського районного суду м.Києва від 16.08.2022 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки. За вироком суду події відбулись 20.12.2021, сума матеріальної шкоди становить 6 165,00 грн та 16.01.2022, сума шкоди становить 9444,94 грн.

Окрім цього, ОСОБА_5 засуджений вироком Оболонського районного суду м.Києва від 27.03.2023 за ч.4 ст.185, ст.69, ч.4 ст.70 КК України, зміненим ухвалою Київського апеляційного суду від 20.06.2023, до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки. За вироком суду подія відбулась 09.08.2022, сума матеріальної шкоди становить 2489,88 грн.

За таких обставин, враховуючи вартість викраденого ОСОБА_5 майна, судом не встановлено підстав для задоволення клопотання засудженого про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а для засудженого протягом семи днів, з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 09.12.2024 о 08:30.

Суддя: ОСОБА_1