Справа №760/3185/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Улянівка, Білопільського р-ну., Сумської області, громадянки України, з середньою освітою, вдови, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2025, приблизно о 11 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебувала за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, у залі очікування №3 залізничного вокзалу «Центральний», сидячи на сидінні, де на сусідньому сидінні побачила належний потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 гаманець, який матеріальної цінності для потерпілої не становить, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 11917 гривень, а саме: 8000 грн. та 90 євро, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 16.01.2025 дорівнює 3917 грн., який потерпіла з власної необачності залишила на сидінні, де очікувала на потяг, і в цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, своєю правою рукою взяла вищевказаний належний потерпілій гаманець, який матеріальної цінності для потерпілої не становить, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 11917 гривень, а саме: 8000 грн. та 90 євро, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 16.01.2025 дорівнює 3917 грн., відкрила його з метою перевірити вміст, після чого сховала вказаний гаманець до своєї сумки, після чого, утримуючи при собі викрадене майно, не маючи наміру повертати його власниці, пройшовши повз наряди поліції, що несуть службу на території вокзалу, пішла з місця вчинення злочину.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 , матеріальний збиток на суму 11917 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, що кваліфікується ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, розкаялася.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 349 КПК України, було визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, а саме показань потерпілого, свідків, а також письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким не оскаржуються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченої. Крім того, показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи та нею не оскаржуються. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю.

Зазначені дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні виду покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжуючі покарання. ОСОБА_4 раніше не судима, вдова. Матеріальні збитки повністю усунуті, шляхом відшкодування завданої шкоди, проте, судом враховується й те, що обвинувачена з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує найбільш несприятливий для суспільства час - умови воєнного стану, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки злочинів.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченої, яка ніде не працює, в період воєнного стану не займалася жодною суспільно-корисною працею, посередньо характеризується, на обліках у лікаря нарколога або лікаря психіатра, наразі, не перебуває.

Скоєний обвинуваченою ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має буду законним, пропорційним(не становити надмірного тягаря для особи)(справи Балканов проти Росії від 09.06.2005р., Ісмалова проти Росії від 29.11.2007 року).

Виходячи з викладеного, враховуючи, що вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 діяння є тяжким злочином, суд приходить до висновку про необхідність призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбаченим законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч. 1 ст. 75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженої особи без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених на неї судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченої, її щире бажання виправитись, відсутність тяжких наслідків від злочину, беручи до уваги, що завдана шкода була відшкодована потерпілій, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити її від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.

Підстави для призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за правилами ст. 69 КК України, не зважаючи на її щиросердне каяття, - відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373-376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази: CD-R диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1