Житомирський апеляційний суд
Справа №291/1197/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/271/25
Категорія ч.4 ст.187 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000861 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ружинського районного суду Житомирської області від 24.10.2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду в частині визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України скасувати. В решті вирок залишити без зміни. Вважає вирок суд в цій частині незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що приймаючи рішення суд першої інстанції належним чином не проаналізував всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, надав невірну оцінки його показам, а також показам обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 .. Надає свою оцінку вказаним доказам та вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованого йому злочину. Вказує, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були раніше знайомі. Стверджує, що ОСОБА_10 самостійно запросив їх до будинку, в якому між ними виник конфлікт в ході якого, він вдарив потерпілого, однак умислу на скоєння злочину він не мав та жодних речей з будинку потерпілого він не брав.

Вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (восім) років з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.71КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком Київського апеляційного суду від 23.11.2023 року, та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, залишено попередній, у вигляді тримання під вартою, але не більше ніж на 60 днів.

В строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вказаним вироком, зарахувано часткове відбуття покарання за вироком Київського апеляційного суду від 23.11.2023 року за період з 30 вересня 2022 року по 05 грудня 2022 року, та час перебування під вартою по даній справі, який встановлено обраховувати з часу його затримання -з 14.06.2023 року, з розрахунку день за день.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2748 (дві тисячі сімсот сорок вісім) грн. 54 коп. процесуальних витрат на залучення експертів для проведення експертизи.

Цим же вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та призначено йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 11.04.2024 року, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили, залишено попередній, у вигляді тримання під вартою, але не більше ніж на 60 днів.

В строк відбування обвинуваченому ОСОБА_9 покарання зараховано перебування під вартою по даній справі який обраховувати з часу його затримання - з 14.06.2023 року, з розрахунку день за день.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 2748 (дві тисячі сімсот сорок вісім) грн. 54 коп. процесуальних витрат на залучення експертів для проведення експертизи.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, у невстановлений слідством день, час та місці у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_10 .

З метою реалізації свого спільного злочинного умислу, спрямованого на вчинення розбійного нападу, керуючись корисливим мотивом, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 11.06.2023 близько 16 год. 00 хв. прийшли до будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_10 .

Після чого, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в цей самий день, час та місці, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, в період дії воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, шляхом вільного доступу, через відчинені вхідні двері будинку, забігли до приміщення кухні будинку АДРЕСА_3 , де знаходився власник будинку ОСОБА_10 , таким чином проникли в житло. У подальшому, ОСОБА_7 , не припиняючи свої злочинні дії, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, почали наносити численні удари руками та ногами по голові та тулубу потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_10 впав на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_9 взяли дерев`яну ніжку від кухонного стільця та почали нею наносити численні удари по голові потерпілому, від чого останній втратив свідомість, таким чином застосувавши насильство небезпечне для життя, подолавши волю потерпілого до опору.

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, заволоділи мобільним телефоном марки «ERGO», вартістю 250 грн., споряджений сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 50 грн., мобільним телефоном марки Samsung», вартістю 200 грн., споряджений сім-картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 50 грн. та ноутбуком марки «Samsung», моделі RV511, вартістю 2700 грн. 00 кой., кросівками «DAGO», вартістю 283 грн. 73 коп., машинкою для стрижки марки «Philips», вартістю 238 грн. 00 коп. та утримуючи майно ОСОБА_10 , яким заволоділи під час розбійного нападу з місця вчинення злочину втекли та розпорядились ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3771 грн. 73 коп..

Внаслідок своїх злочинних дій, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , заподіяли ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, неповного вивиху акроміального кінця лівої ключиці, забійних саден та гематоми м`яких тканин спини та грудної клітки, забійних ран волосяної частини голови, а також закритого перелому 10-го ребра зліва, який відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло та вчинений в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ч.4 ст.187 КК України.

Дії ОСОБА_9 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло та вчинений в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ч.4 ст.187 КК України.

Потерпілий ОСОБА_10 будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду в судове засідання апеляційного суду не з`явився. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав.

Враховуючи, що участь потерпілого не є обов`язковою, апеляційний суд вважає можливим провадити апеляційний розгляд у відсутності потерпілого, який апеляційну скаргу не подавав і права якого в даному випадку не порушуються.

Клопотання сторін та вирішення їх апеляційним судом.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про повторний допит потерпілого ОСОБА_10 , яке підтримав захисник, та проти якого заперечував прокурор.

Колегія суддів, з`ясувавши думку сторін провадження, дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про повторний допит потерпілого ОСОБА_10 з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

За змістом цієї норми учасник судового провадження має право не лише формально заявити клопотання про повторне дослідження обставин або доказів, а й повинен зазначити, які конкретно обставини (докази) потрібно дослідити, та обґрунтувати, чому вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями чи взагалі не досліджені.

Проте, сторона захисту не навели переконливих аргументів щодо необхідності повторного допиту потерпілого, показам якого судом надано належну оцінку. Лише незгода сторони захисту з оцінкою показів потерпілого не є підставою для його повторного допиту під час апеляційного розгляду. Більш того, обвинувачений ОСОБА_7 обгрунтовуючи своє клопотання послався на те, що він бажає вибачитися перед потерпілим, а тому клопоче про його виклик до суду апеляційної інстанції.

Отже, за відсутності мотивованого клопотання про повторне дослідження доказів, яке обов`язково має відповідати положенню ч.3 ст.404 КПК України, апеляційний суд не повинен досліджувати ці докази, оскільки протилежне, без дотримання принципів, закріплених у приписах зазначеної норми процесуального закону, може перетворити апеляційний перегляд судового рішення в повторний розгляд кримінального провадження по суті, що фактично нівелює принцип інстанційності судочинства.

На підставі викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для повторного допиту потерпілого, а тому відмовляє у задоволенні клопотання сторони захисту враховуючи, що показанням потерпілого ОСОБА_10 судом першої інстанції надано оцінку як окремо так і у сукупності з іншими дослідженими судом письмовими доказами. Показання надавалися потерпілим безпосередньо у судовому засіданні суду першої інстанції в присутності обвинуваченого та його захисника, які мали можливість поставити потерпілому всі запитання. Також, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б свідчили про завідомо неправдиві показання потерпілого під час досудового розслідування чи в суді.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в постанові третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 січня 2023 року (справа № 286/628/20 провадження № 51-2421км22).

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що вирок суду оскаржується лише щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів не переглядає вирок суду в частині доведеності вини, кваліфікації дій та призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_9 ..

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло та вчинений в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187 КК України судом кваліфіковано вірно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав частково та надав наступні показання. Того дня, вони сиділи на кухні в ОСОБА_10 , випили по пару чарок. Потім почали сперечатися і почалась бійка. Він кілька раз вдарив потерпілого. Потім ОСОБА_11 пішов з потерпілим в іншу кімнату і він почув крик, а коли підбіг, то побачив, що ОСОБА_12 душить ОСОБА_11 і він вдарив його кілька раз табуреткою.

Подія відбувалась в перший місяць літа 2023 року. Перед тим як прийти до ОСОБА_12 вони були вдома у ОСОБА_11 в АДРЕСА_3 . Десь біля 16 години вирішили піти до ОСОБА_12 в гості, хотіли взяти машинку для стрижки. Коли вони прийшли, двери були відчинені, вони зайшли в хату з дозволу потерпілого та почали з ним випивати. Випили десь 0,5 літра горілки. Далі щось почали сваритись, зав`язалась суперечка. Він кілька разів вдарив ОСОБА_12 кулаком в лице, так як йому не сподобалось що він говорить. Потерпілий був стоячи, він кілька раз його вдарив і ОСОБА_12 впав.

Потім ОСОБА_12 встав, вони ще сперечались, потім потерпілий пішов в кімнату з ОСОБА_11 . Він почув крик ОСОБА_11 через 2 хвилини, коли він забіг в кімнату то побачив, що вони напівприсядки і Стельмах ззаду ОСОБА_11 душить його. Він взяв стілець і вдарив ОСОБА_12 по голові, потерпілий впав назад трохи, на спину, удар наніс в область потилиці. Потім вони ще сварились, ОСОБА_12 лежав. Після цього він пішов до магазину, а ОСОБА_11 залишився.

Коли вони прийшли то тілесних ушкоджень не було ні на кому. В будинку потерпілого він нічого не брав. Під час розпиття горілки він помінявся з потерпілим взуттям. У нього були білі туфлі, а в потерпілого чорні кросівки. Потім вони пішли додому і лягли спати. Зранку він побачив машинку для стрижки, ноутбук. Коли вони пішли, у потерпілого ОСОБА_12 була розбита голова. У нього та ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не було. Десь о 6 годині ранку вони поїхали до нього додому в м. Київ на Димиївську в Голосіївському районі. Поїхали на радіоринок і повернулись знову на Диміївську. Телефонів він не бачив.

Свою вину він визнає в тому, що він бив потерпілого. Не визнає, що в нього щось брав. І що у них був зарання умисел на скоєння злочину. Речей у ОСОБА_12 він не брав. Розкаюється у скоєному.

Також зазначив, що коли вони прийшли до ОСОБА_12 у ОСОБА_11 був рюкзак. По голові він вдарив потерпілого. До магазину він пішов з пустими руками. Рюкзак приніс додому ОСОБА_11 . Проте, що вони йшли здати ноутбук він не знав. У ОСОБА_11 він пробув кілька днів.

У ОСОБА_11 в с. Мовчанівка він був вперше. Коли прийшли до ОСОБА_12 вони були тверезі, а потім випили десь 0,5 горілки. У потерпілого вони були хвилин 40. Щодо ноутбука то він думав, що потерпілий дав його на кілька днів покористуватись. Працівники поліції їх затримали через день .

Під час апеляційного розгляду даного обвинувачений ОСОБА_7 надав аналогічні покази та підтримав доводи апеляційної скарги. Просив пом`якшити йому покарання, враховуючи його щире каяття.

Проте, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені та оцінені судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Зокрема, висновки суду ґрунтуються на наступних доказах:

- показах обвинуваченого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 11.06.2023 вони з ОСОБА_7 прийшли до потерпілого ОСОБА_13 щоб взяти машинку для стрижки. Він запитав чи можна зайти до будинку, потерпілий дозволив. Вони зайшли в хату, на столі стояла пляшка горілки, вони сіли і почали випивати та говорили про сільського голову. Він сказав, що голова нормальний мужик, а ОСОБА_12 обізвав його брутальною лайкою. Танцюра його вдарив. Коли розпивали спиртні напої він виходив в туалет. Потім він запитав у потерпілого чи не дасть він ноутбук, щоб подивитись. Коли була сутичка, потерпілий вдарився об косяк стола, пішла кров, вони залляли зеленкою рану. Потім він повів його в кімнату переодягнутись, але ОСОБА_12 почав його душити, він покликав ОСОБА_14 і той вдарив ОСОБА_12 стільцем по голові. Потерпілий поскаржився що йому холодно і він поклав ОСОБА_12 на диван і вкрив. Ніяких речей з будинку ОСОБА_12 він не брав, окрім машинки для стрижки. Коли вони з ОСОБА_7 прийшли до нього додому, то він знайшов ноутбук потерпілого у себе в рюкзаку. Він вирішив що це потерпілий поклав їм його, щоб вони подивились. Вказаний ноутбук на ринку вони здали в ремонт. Саме ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_12 в голову і штовхнув, а той впав під стіл, потім наніс удар табуреткою. Він особисто щиро кається за те, що відбулося, але заперечує те, що він відразу забіг до потерпілого і почав його бити. Дійсно він наніс йому два удари ніжкою від стільця, але ніякого майна у потерпілого не брав;

- показах потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив, що того дня, він уже мав йди додому до матері. Але зайшов до своєї хати та одразу відчув удар в голову. Один з тих хто бив, сказав, щоб той держав його голову бо буде їм тяжко. І потім почалась бійка. Вони його били на землі у веранді. Це був ОСОБА_14 і ОСОБА_11 . Потім тягли його по веранді, було багато крові, рубали сокирою. В нього вся голова порубана сокирою. Вони взяли у нього лічильник з криниці та інше майно і пішли. Він виліз на ліжко, а вранці зайшов до сусіда і той викликав йому швидку. Він був без свідомості і не пам`ятає, що забрали. У нього були ребра побиті, ключиця вибита і голова порубана. Сокира знаходилась у веранді, а потім він її забрав у хату. ОСОБА_14 та ОСОБА_11 забрали два телефони, ноутбук машинку для стрижки. Це все відбувалось в АДРЕСА_3 . Вони навіть забрали в нього кросівки. Він моментами бачив їхні обличчя. Перед тим він їх бачив, коли косив біля магазину, тоді він їх пригостив горілкою. Толком він їх не знає. ОСОБА_11 колись бачив. Можливо він разом з ними пив, точно сказати не може. ОСОБА_11 у нього вдома не був до того. Вони ходили по трасі, то могли бачити де він живе. Про те, що в нього є телефони і ноутбук він нікому не розповідав. Будинок у нього звичайний. ОСОБА_11 та ОСОБА_14 забрали у нього ноутбук, два телефони, лічильник для води. Телефони і ноутбук були в веранді. Лічильник для води був у шафці, яка стоїть у веранді. Першу допомогу йому надала фельдшер в селі. Він лежав на підлозі в другій кімнаті. ОСОБА_11 і ОСОБА_14 його затягли туди. Його почали бити ще у веранді, а потім затягли в кімнату, в одну, потім в наступну кімнату. Удари наносили обидва. Не може сказати чим його бив ОСОБА_11 . Потім він помаленьку заліз на ліжко. Вони погрожували, що будуть його ґвалтувати та різати. Взяли у нього ніж та тримали його коло горла. Били у веранді, потім потягнули в кімнату біля холодильника, били там. А потім вже затягнули в іншу кімнату і далі він не пам`ятає. В той день він вживав алкоголь з однокласником. Він пішов десь о 15 годині. Що у нього зникли речі він побачив на другий чи третій день. До медпункту він прийшов самостійно там йому викликали швидку. Скільки він випив не знає. До того як його побили він пам`ятаю все, а після побиття пам`ятає частково. В будинок зайти він обвинувачених не запрошував. Коли вони зайшли то розбили ногою табуретку і били його ніжкою від табуретки, а потім сокирою, били по голові . ОСОБА_15 був не один. Крові було дуже багато у веранді. На голові у нього більше п`яти шрамів від сокири. Потім вже били ногами. Він втрачав свідомість. Він лежав у лікарні місяць. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду;

- показах свідка ОСОБА_16 , який в суді першої інстанції підтвердив, що того дня йому зателефонували працівники ФАПУ, що у них є мешканець села Стельмах і є підозри на його побиття. Травми були у нього на обличчі, воно було синє, перебинтована голова. Стельмах сказав, що до нього зайшли якісь двоє незнайомців, почали бити його, а потім він втратив свідомість. Він зателефонував до поліції. Потім оглядали місце події за місцем проживання ОСОБА_12 . В будинку був безлад, захаращення, тому він не зміг сказати чи було щось порушено в ньому. Чи була кров не пам`ятає. Він був понятим, в ході слідчих дій ОСОБА_14 показував як наносив удари. Оглядався будинок ОСОБА_12 та будинок Шевчука;

- протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.06.2023 року, згідно якого ОСОБА_10 повідомив, що в період часу з 18 год. по 19 год. 11 червня 2023 р. двоє невідомих осіб умисно спричини йому тілесні ушкодження та він виявив відсутність належного у нього майна: мобільного телефону марки «ERGO», мобільного телефону невідомої марки, з сім-картами мобільного оператора «Київстар», шорт синіх, брюк чорних, трьох ножів, светра в полоску, двох замків з ключами та ключів від будинку ( а. с. 110 т. 2);

-рапорті про надходження заяви в ході відпрацювання якої встановлено, що 12.06.2023 р. о 21 год. 18 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що до Ружинської лікарні працівники поліції доставили ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями, якого побили невідомі особи за його домашньою адресою ( а.с. 109 т. 2);

- протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.06.2023, відповідно до якого було затримано ОСОБА_7 та під час його особистого обшуку у останнього було виявлено кросівки чорного кольору, мобільний телефон марки «Nokia» в корпусі сірого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ( а.с. 83 87 т.2);

- протоколі огляду місця події від 12.06.2023 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто домогосподарство АДРЕСА_3 , в ході огляду було виявлено та вилучено : одну пару чоловічих туфель білого кольору 42 розміру, належних ОСОБА_10 , зі слідами бурого кольору, устілки від вказаних туфель з написом «Comfortime», пластиковий перехідник синього кольору для сім-картки, належний ОСОБА_10 , сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» з серійним номером НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , належну ОСОБА_10 , виріз тканини зі скатертини лавки в приміщені кухні зі слідом речовини бурого кольору, пластикову пляшку із залишками олії марки «Магнолія», належну ОСОБА_10 , кухонний ніж з дерев`яною ручкою довжиною руків`я 130 мм., довжиною клинка 120 мм., два простирадла рожевого, оранжевого кольору, які знаходились в приміщенні кухні, дерев`яну ніжку від табурету, яка знаходилась в приміщенні кімнати № 2, штани чорного кольору з написом «Jeans», светр біло-синього кольору марки «Corfrais», жилет жовто-блакитного кольору, шорти синього кольору з написом «Along Com», футболку чорного кольору без маркування ( а. с. 111 135 т. 2) ;

- постанові про визнання речовими доказами від 13.06.2023 р. згідно із якою, вилучені під час обшуку предмети визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні ( а. с. 136 138 т.2);

- висновку експерта № 190 за меддокументами від 15.06.2023 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, ран : лівої тім`яної ділянки голови; потиличної ділянки голови; підшкірної гематоми синього кольору правої нижньої повіки; саден чола, волосистої частини голови та лівого вуха; неповного вивиху акроміального кінця лівої ключиці; забійної рани лівої гомілки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; закритих переломів 9 та 10 ребер по передній аксілярній лінії, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликають тривалий розлад здоров`я. Давність утворення даних тілесних ушкоджень не протирічить обставинам подій, вказаним у постанові слідчого про призначення експертизи; саден та підшкірних гематом спини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Закриті переломи 9 та 10 ребер, садна, крововиливи, забійна рана лівої гомілки утворилися від дії тупих твердих предметів. Встановити механізм утворення ран голови не представляється можливим. Давність утворення ран голови в межах 1 доби до моменту вступу до лікарні, що не протирічить обставинам справи, вказаним у постанові слідчого. Також не представляється можливим встановити час утворення рани лівої гомілки. Час утворення підшкірної гематоми правої нижньої повіки не протирічить обставинам подій, вказаним у постанові. Встановити давність отримання крововиливів голови та тулуба не представляється можливим. Згідно наданої на експертизу завіреної копії медичної картки стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_10 1973 р.н. встановити кількість прикладання сили не представляється можливим ( а. с. 141- 142 т. 2);

- висновку експерта № 293 від 15.06.2023 року, відповідно до якого у гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тілі виявлені тілесні ушкодження у ляді садна на лівій щоці та подряпин в нижній третині правого плеча (на кордоні з ліктьовим суглобом). Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, що мають грані (можливо від нігтів, інших предметів). Ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Давність отримання тілесних ушкоджень може відповідати часу, вказаному у постанові слідчого про призначення експертизи ( а. с. 145 146 т. 2) ;

- протоколі слідчого експерименту від 15.06.2023 року з відеофіксацією слідчої дії, в ході якого підозрюваний ОСОБА_9 розповів про обставини події, яка відбувалась 11.06.2024 та механізм спричинення тілесних ушкоджень ( а. с. 151 158 т. 2) ;

- протоколі слідчого експерименту від 15.06.2023 року з відеофіксацією слідчої дії, в ході якого підозрюваний ОСОБА_7 розповів про обставини події, яка відбувалась 11.06.2024 та механізм спричинення тілесних ушкоджень ( а. с. 159 167 т. 2) ;

- протоколі огляду місця події від 15.06.2023 року з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що під час огляду домогосподарства по АДРЕСА_4 , підозрюваний ОСОБА_9 показав будинок, в якому він проживає та де ночував разом із ОСОБА_7 після вчинення злочину. Під час огляду було виявлено та вилучено штани матерчаті жовтого кольору, які належать підозрюваному ОСОБА_7 (а.с.168-172 т.2);

- постанові про визнання речовим доказом від 15.06.2023 р. згідно із якою, вилучені під час огляду місця події речі визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні ( а. с. 176 177 т. 2 );

- постанові про визнання речовими доказами від 15.06.2023 р. згідно із якою, вилучені під затримання підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_9 речі, якими останні заволоділи під час розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_10 , визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні ( а. с. 173 175 т.2);

- висновку експерта № 631 від 05.07.2023р. з додатком № 1, відповідно до якого встановлено відповідність груп крові потерпілого ОСОБА_10 , підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_9 . У досліджених змивах із фрагменту матеріали ( клейонки) знайдена кров людини, яка може належати гр. ОСОБА_10 ( а. с. 188 190 т. 2);

- висновку експерта від № 632 від 05.07.2023р. з додатком № 1, відповідно до якого у досліджуваних вирізках із двох простирадл-покривал, знайдена кров людини. В результаті серологічного дослідження в об.№1-4,6 виявлено антиген А. Походження даного антигену у вищезазначених об`єктах можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властивий антиген А. Такою особою може бути і гр-н ОСОБА_10 ( а.с. 191 193 т. 2);

- висновку експерта № 630 від 22.06.2023р. з додатком № 1, відповідно до якого у вирізках із футболки, із джинсових шортів, із жилета, із светра об. М 4 знайдена кров людини. В результаті серологічного дослідження в об. №4 - виявлений антиген А. Походження даного антигена можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властивий антиген А, такою особою може бути і ОСОБА_10 ( а. с. 194 197 т. 2);

- висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 1237/23-25 від 11.07.2023 року, відповідно до якого ринкова вартість бувшої у використанні машинки для стрижки тримеру торгової марки Philips моделі philishave с241 в корпусі темно-бордового кольору, станом на 11.06.2023 року, з урахуванням відсотку втрати якості складала 238,00 грн. при умові, що на дату оцінки виріб був працездатний, технічно-справний та з аналогічним на момент проведення експертизи товарним станом ( а. с. 200 204 т. 2);

- висновку експерта № 1238/23-25 від 10.07.2023 р. за результатами проведення судової товарознавчої експертизи встановлено, що ринкова вартість ноутбуку торгівельної марки «Samsung» моделі RV511 в корпусі сріблястого кольору, з урахуванням відсотку втрати якості повнокомплектного, з урахуванням зносу, станом на 11.06.2023, складала 2700 гривень 00 копійок, при умові, що на дату оцінки виріб був працездатний, технічно-справний та з аналогічним на момент проведення експертизи товарним станом ( а. с. 207 211 т. 2);

- висновку експерта № 1239/23-25 від 12.07.2023 р. за результатами проведення судової товарознавчої експертизи встановлено, що ринкова вартість чоловічих кросівок чорного кольору, які згідно маркування, виробник DAGO , бувших в використанні, з урахуванням зносу, станом на 11.06.2023, складала 283 гривні 73 при умові, що на дату оцінки виріб був працездатний, технічно-справний та з аналогічним на момент проведення експертизи товарним станом ( а. с. 214 218 т. 2);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.08.2023 р., відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 на фото № 3 (зображений ОСОБА_7 ) впізнав одну із двох осіб, які 11.06.2023 р. о 16 год. в приміщенні його будинку спричинили йому тілесні ушкодження та відкрито заволоділи його майном (а.с. 222- 223, 224 т. 2).

- довідці, яка видана ФОП ОСОБА_17 , відповідно до якої вартість мобільного телефону марки «ERGO», бувшого у використанні становить 250 грн. 00 коп., вартість мобільного телефону марки "Samsung», бувшого у викостанні становить 200 грн. 00 коп., вартість сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар», бувшої у використанні становить 50 грн. 00 коп. ( а. с. 225 т. 2).

Проаналізувавши сукупність зібраних доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, доведена повністю.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд та вважає, що вказані докази не суперечать критерію доведення вини особи «поза розумним сумнівом», згідно якого передбачається доведення стороною обвинувачення перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів того, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні злочину, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (рішенням ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України", заява № 16437/04).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки перелічені вище докази, кожний окремо та у сукупності, підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за обставин, встановлених судом.

Доводи обвинуваченого про те, що суд першої інстанції надав невірну оцінку його показам, а також показам обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 , який на його думку надав неправдиві покази, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки покази обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 містяться у вироку суду, і їм надано належну оцінку, як окремо так і у сукупності з іншими дослідженими судом письмовими доказами.

Крім того, показання надавалися потерпілим безпосередньо у судовому засіданні суду першої інстанції в присутності обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які мали можливість поставити потерпілому всі запитання. Даних про те, що потерпілий міг оговорювати обвинувачених, яких майже не знав, не має, показання потерпілого є послідовними та узгоджуються з іншими доказами.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що умислу на скоєння злочину він не мав та жодних речей з будинку ОСОБА_10 не брав, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки такі доводи суперечать дослідженим судом першої інстанції доказам, яким в оскаржуваному вироку суду надано належну оцінку, враховуючи і те, що під час затримання обвинуваченого у нього було вилучено кросівки чорного кольору, які належать потерпілому та під час слідчого експерименту та в своїх показаннях він особисто зазначив механізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Крім того, під час апеляційного розгляду сторона захисту не заявляла клопотань про повторне дослідження письмових доказів, або про визнання певних доказів недопустимими.

Також колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апелянта про те, що обвинувачений ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_10 були раніше знайомі, оскільки вказана обставина жодним чином не впливає на правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України в межах санкції ч.4 ст.187 КК України в мінімальному розмірі, з урахуванням особи обвинуваченого, відсутністю пом`якшуючих та наявністю обтяжуючої покарання обставини. Призначене покарання, на думку апеляційного суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст. 187 КК України відповідає загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим через суворість, оскільки є необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.

Переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому покарання в апеляційній скарзі не наведено.

Положення ч.1 ст.71 КК України при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 застосовано правильно.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ружинського районного суду Житомирської області від 24.10.2024 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді: