Справа № 344/1748/25
Провадження № 1-кс/344/988/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження у кримінальному провадженні № 0000017 від 06.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 06.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що засуджені ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відбуваючи покарання у відділенні СПС № 6 ДУ «Коломийська виправна колонія № 41» (далі ВК-41) за адресою: с. Товмачик Коломийського району Івано-Франківської області, вул. Привокзальна, 30, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863-XIV від 08.07.1999, з метою придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, їх маскування, пересилання та передачі в місце позбавлення волі ВК-41, у травні 2024 року створили та очолили організовану групу, до якої завербували своїх знайомих ОСОБА_10 та раніше судимих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Створена й очолювана ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 організована група характеризувалась згуртованістю свого складу, тривалістю злочинної діяльності, стійкістю зв`язків її учасників, наявністю спільно розроблених та погоджених планів учинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, взаємообізнаністю про вчинення конкретних дій для досягнення спільного злочинного плану та єдиної мети постачання наркотичних засобів у місце позбавлення волі, безумовним підпорядкуванням учасників групи її організаторам, домовленістю та готовністю до виконання всіма учасниками групи відведеної їм ролі, усвідомленням вчинення злочинів спільно з іншими заради успішного досягнення результатів злочинної діяльності всіх учасників групи, готовністю до постійного вчинення злочинів, пошуком осіб, здатних придбавати, зберігати, маскувати, приховувати, пересилати та передавати наркотичні засоби і психотропні речовини у місце позбавлення волі, конспірацією злочинних дій шляхом переговорів за допомогою мобільного зв`язку з використанням умовних слів, які характеризують предмет злочину.

У своїй діяльності члени організованої групи дотримувались чітких вимог дисципліни та конспірації, для оперативного зв`язку між собою, при спілкуванні по мобільному зв`язку між собою повністю виключили слова та назви наркотичних засобів, розробили та запровадили сленгові терміни з відомим лише їм змістовим навантаженням, застосовуючи у розмовах визначені ними слова та використовуючи їх для спілкування між собою.

Добровільно зорганізувавшись таким чином у стійке об`єднання, члени організованої групи розробили загальні правила поведінки, склали детальний план злочинних дій, у якому визначено конкретні ролі та функції кожного співучасника, направлені на успішне виконання цього плану, відомого та схваленого всіма ними, спрямованого на виконання вказівок ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і забезпечення єдності та тісних стосунків між учасниками групи.

Упродовж травня-вересня 2024 року члени організованої групи здійснили незаконне придбання, зберігання, перевезення та пересилання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - бупренорфіну в місце позбавлення волі ВК-41, для їх особистого вживання учасниками організованої групи та збуту ув`язненим і засудженим.

Окрім цього ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово засудженими за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, перебуваючи тривалий проміжок часу в різних установах виконання покарань, підтримуючи «злодійські традиції», не бажаючи ставати на шлях виправлення, ігноруючи Кримінально-виконавчий кодекс України (далі КВКУ) та правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (далі Правила), використовуючи особисті інтелектуальні та вольові якості, а також фізичну силу, здобули повагу й авторитет серед засуджених.

З метою самоствердження та підвищення свого авторитету серед осіб негативної спрямованості, які утримувались у ВК-41, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 умисно не виконували передбачені КВКУ та Правилами обов`язки ув`язнених щодо неухильного додержання правил поведінки, не посягання на права й свободи, честь і гідність інших осіб, виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, ввічливого ставлення до персоналу та осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також інших засуджених, неодноразово порушували режим утримання, за що адміністрацією установи на них накладались дисциплінарні стягнення.

Відбуваючи покарання у ВК-41, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перед адміністрацією установи та серед ув`язнених і засуджених зарекомендували себе як осіб, які ведуть «правильний» для «злодійських традицій» спосіб життя, користуючись авторитетом, повагою та довірою серед «кримінального середовища» завдяки власним організаторським та маніпулятивним здібностям, володіючи відповідною інформацією, встановили тісні стосунки зі «злодіями в законі», ОСОБА_4 в свою чергу зайняв статус «смотрящого за чорним» та «смотрящого за грою», а ОСОБА_8 статус «смотрящого за ДІЗО» (дисциплінарним ізолятором) у ВК-41, встановили та поширювали свій злочинний вплив серед засуджених.

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 встановили правила поведінки ув`язнених і засуджених, контролювали виконання цих правил, схиляли осіб, що утримувались під вартою у ВК-41, до невиконання передбачених КВКУ та Правилами обов`язків, фізично та психологічно пригнічували їх будь-який спротив, погоджували прийняття важливих рішень, а також ОСОБА_4 здобувши статус «смотрящого за чорним» та «смотрящого за грою» контролював «гру в карти» та утримував здобуті ув`язненими від «гри в карти» грошові кошти, розподіляв їх між ув`язненими, забезпечував придбання й надіслання їм необхідних речей та продуктів харчування, контролював надходження грошових коштів у так званий «общак» та їх використання, вирішував спори, що виникали між ув`язненими й засудженими з точки зору «неписаних кримінальних законів», «по поняттям», виступаючи в таких випадках у ролі «мирового судді».

При невиконанні чи неналежному виконанні ув`язненими й засудженими встановлених ОСОБА_4 та ОСОБА_8 правил поведінки та їх доручень вони демонстративно у присутності інших осіб, які утримувались у ВК-41, психологічно тиснули на них та принижували, застосовували фізичну силу, наносили тілесні ушкодження, «карали» та в такий спосіб примушували у подальшому підкорятись їм і беззаперечно дотримуватись встановлених ними правил та виконувати вказівки.

Зокрема, 20.09.2024 за неналежне виконання засудженим ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказівки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про перенесення з медчастини ВК-41 у відділення СПС № 6 наркотичних засобів для їх збуту засудженим членам організованої групи ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 й ОСОБА_9 , унаслідок чого до їх незаконних дій було привернуто увагу адміністрації установи, ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_8 та інших засуджених агресивно висловив свої претензії та словесно принизив ОСОБА_16 , демонструючи свою зверхність та можливість психологічного й фізичного впливу на інших.

Крім цього, 25.09.2024 за невиконання засудженим ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказівки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про залучення ним підконтрольного ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не встановленого ув`язненого до переміщення з кімнати огляду і видачі посилок у відділення СПС № 6 наркотичних засобів для їх збуту засудженим членами організованої групи ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 й ОСОБА_9 , однак останній залучив іншого засудженого ОСОБА_18 , унаслідок чого ці незаконні їх дії були виявлені адміністрацією установи, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 агресивно висловили свої претензії ОСОБА_17 , нанесли йому тілесні ушкодження та поставили вимогу компенсувати вартість вилученої адміністрацією установи посилки з наркотичними засобами й оплатити їм грошові кошти в сумі 4900 грн., пригрозивши фізичним знищенням у разі несплати боргу.

Завдяки вчиненій упродовж травня-вересня 2024 року неодноразовій демонстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у присутності засуджених своєї агресивності, зверхності та можливості вчинення фізичного насилля, ув`язнені й засуджені їм підкорялись та безумовно виконували всі їх вказівки, що давало їм можливість тривалий час постачати в місце позбавлення волі ВК-41 наркотичні засоби для їх особистого вживання учасниками організованої групи, збуту ув`язненим та засудженим й отримати доходи від такої діяльності.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

28 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307 КК України.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкцій статей п`ятнадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечив, вказав, що клопотання є не обґрунтованим та просив відмовити у його задоволенні.

Підозрюваний у судовому засіданні вказав, що із врученою підозрою не згідний, вважає що таких дій не вчиняв, у задоволенні клопотання просив відмовити.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

28 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307 КК України

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, після відбування призначеного вироком від 06.12.2019 року покарання останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки, ОСОБА_4 відомі повні анкетні дані інших підозрюваних, після чого він, перебуваючи на волі, після відбування призначеного вироком від 06.12.2019 року покарання, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, після відбування призначеного вироком від 06.12.2019 року покарання, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 на даний час перебуває у ДУ «Коломийська виправна колонія №41» за вчинення тяжкого злочину, знову підозрюється у вчиненні корисливих злочинів вчинених в межах установи, а тому перебуваючи на волі після відбування призначеного вироком від 06.12.2019 року покарання з метою отримання прибутку останній може продовжити вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини.

Вирішуючи дане клопотання враховую також наявність доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення, зокрема такими у кримінальному провадженні є відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновках експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вік підозрюваного, обставини вчинення злочину, те що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія № 41», раніше судимий: 02.07.2008 Приморським районним судом м. Маріуполь Донецької області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненому від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки; 18.12.2009 Жовтневим районним судом м. Маріуполь Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 06.12.2019 Іллічівським районним судом м. Маріуполь Донецької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі. .

Збут ОСОБА_4 даної психотропної речовини міг вкрай негативно вплинути на суспільство в цілому та спричинити особливо тяжкі наслідки здоров`ю громадян.

Також ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті п`ятнадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

Таким чином строк тримання під вартою слід визначати до 31 березня 2025 року..

На підставі керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 31 березня 2025 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , 10.09.1987 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1