Справа № 521/2785/25
Номер провадження:1-кс/521/1242/25
УХВАЛА

27 березня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у режимі відеоконференції заяву слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду ним заяви слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_3 , поданої в порядку ст. 303-307 Кримінально процесуального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси надійшла заява слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду ним заяви слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_3 , поданої в порядку ст. 303-307 Кримінально процесуального кодексу України.

В обґрунтування заяви про самовідвід слідчий суддя зазначив, що автоматизованою системою документообігу на суддю Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 була розподілена скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відношенні судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 . Тому, із метою усунення у стороннього спостерігача сумнів у неупередженості, слідчий суддя ОСОБА_4 зобов`язаний заявити самовідвід.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні залишив розгляд заяви про самовідвід на розсуд суду.

Суддя, якому заявлено самовідвід про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений згідно діючої процедури, проте до суду не з`явився.

Вивчивши заяву про самовідвід, заслухавши думку заявника, слідчий суддя вважає, що заява підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості колегія суддів вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Оцінивши викладені суддею ОСОБА_4 доводи самовідводу, слідчий суддя вважає, що ці доводи можуть свідчити про сумніви щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні при наявності інших обставин, які викликають сумнів у його упередженості.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції (серед інших) є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 412 КПК України, є ухвалення судового рішення незаконним складом суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час розгляду заяви судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 про самовідвід встановлені обставини, які можуть свідчити про упередженість судді ОСОБА_4 , тобто слідчим суддею встановлені підстави для задоволення заяви про самовідвід, які передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 369-372, 409, 412 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду ним заяви слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_3 , поданої в порядку ст. 303-307 Кримінально процесуального кодексу України, - задовольнити.

Кримінальне провадження з розгляду заяви судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_3 , поданої в порядку ст. 303-307 КПК України, передати до канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_6