Справа № 487/6117/24
Провадження № 1-кп/487/368/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про призначення додаткової судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні за обвинувальнням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заводським районним судом м. Миколаєва розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення в тому, що він 24.05.2024 приблизно о 12:00 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків із потерпілою ОСОБА_5 , наніс останній не менше ніж три удари кулаками в обличчя. Згідно з висновком експерта у ОСОБА_5 мають місце тілесні пошкодження у вигляді синця, саден, забою м`яких тканин в ділянці обличчя. струсу головного мозку, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфікованаі за ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні представником потерпілої ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_6 заявлено копотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи, на вирішення якої поставити наступні запитання: 1. Які тілесні ушкодження мались у ОСОБА_5 станом на 24.05.2024? 2. Чи призвели дані тілесні ушкодження та викликана ними стресова ситуація до будь-яких ускладнень та якщо так, то чим це підтверджується? 3. Чи мається прямий причинно-наслідковий зв`язок між тілесними ушкодженнями, отриманими ОСОБА_5 24.05.2024 і викликаною ними стресовою ситуацією та наслідками, зазначеними у медосвідуванні від 02.08.2024 № 24081957/07.24? 4. Чи призвели дані тілесні ушкодження до тривалого розладу здоров`я та якщо так, то яка ступінь тсяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_5 24.05.2024? Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 отримала медосвідування 24081957/07.24 щодо стану психічного здоров`я випробуваної ОСОБА_5 , 1957 року народження, у зв`язку з травматичною ситуацією від 24.05.2024. На думку потерпілої за наслідками цієї експертизи дії обвинуваченого мають бути перекваліфіковані на ст. 122 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання представника потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 22 КПК України визначено, зокрема, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Частина 2 ст. 125 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

До предмету доказування обвинувачення за ст. 125 КК України входить визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Статтею 332 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

За Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6 судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться згідно з Кримінальним та Кримінально-процесуальним кодексами України і цими Правилами.

З медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних (п. 1.2 вищевказаних Правил).

Згідно з п. 1.2.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (зі змінами), зазначено, що додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження.

Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові.

У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.

В матерілах кримінального провадження наявний висновок експерта № 432 в якому зазначено, що у ОСОБА_5 мають міце тілесні пошкодження у вигляді синця, саден, забою м`яких тканин в ділянці обличчя, струсу головного мозку, утворення яких в строк вказаний в постанові - 24.05.2024, не виключається. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Крім того, стороною обвинувачення наданий висновок експерта № 517, де зазначено, що у ОСОБА_5 мають місце тілесні пошкодження у вигляді синця, саден, забою м`яких тканин в ділянці обличчя, струсу головного мозку.

Ці висновки містять відповіді на питання, які, серед інших, пропонує на вирішення додаткової судово-медичної експертизи представник потерпілої. Клопотань про виклик експерта для роз`яснення висновків представником потерпілої не заявлено.

Суд вважає, що представник потерпілої не навів належнього та достатнього обґрунтування для призначення додаткової судово-медичної експертизи по даній справі, зокрема, не зазначив обставини, які вказують на неповноту або неясність вказаних висновків експерта, які неможливо усунути шляхом його допиту. Будь-яких доказів (медична документація щодо порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій), які підтверджували б зміну стану фізичного здоров`я потерпілої після проведення судово-медичної експертизи № 432 від 13.06.2024 та № 517 від 09.07.2024, представником потерпілої не надано. Медосвідування щодо стану психічного здоров`я потерпілої ОСОБА_5 не може бути підставою для призначення додаткової судово-медичної експертизи, як і незгода потерпілої з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України.

Отже, суд вважає, що клопотання представника потерпілої не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 332 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задововленні клопотання представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про призначення додаткової судово-медичної експертизи відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду у даному кримінальному провадженні.

Повний текст ухвали оголошений 28.03.2025.

Суддя ОСОБА_1