УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування постанови старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Солом`янського УП ГУНП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 13 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010667 від 25 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду міста Києва 27 травня 2018 року була подана скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування постанови від 13 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010667 від 25 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування скарги на постанову про закриття кримінального провадження автором скарги зазначається, що про наявність оскаржуваної постанови стало відомо 18 грудня 2024 року.

Ознайомившись із нею вважає її незаконною, з огляду на те, що під час досудового розслідування не було:

- всебічного, повного й неупередженого з`ясування всіх обставин кримінального провадження, передбачених статтею 91 КПК України;

- проведено всіх необхідних слідчих (розшукові) дій, передбачених Главою 20 КПК України;

- права потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були захищені, а особи, які вчинили цей злочин, не притягнуті до відповідальності;

- постанова не відповідає загальним засадам кримінального провадження, передбаченим статтею 7 КПК України;

- посилання на пункт 2 частини 1 статті 284 КПК України є безпідставним, оскільки не узгоджується з фактичними обставинами;

- постанова не відповідає вимогам частини 5 статті 110 КПК України.

Також, скаржник в скарзі вказує на те, що в порушення вимог статей 55, 56 КПК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до сих пір не визнані потерпілими особами і не допитані в якості потерпілих, хоча вони є правонаступниками заявника ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а за життя був, відповідно, їх чоловіком та батьком;

- не допитані всі фігуранти по справі, а деякі допитані поверхнево, - особи, на яких посилались ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і це стосується, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- необхідно призначити додаткову судово - почеркознавчу експертизу для з`ясування: чи знаходився ОСОБА_7 під впливом збиваючих факторів (природніх, штучних) під час підписання заяви про відмову від спадщини за № 583 від 19.03.2019 року, і чи відповідав цей підпис його волі?

В судове засіданні скаржник не з`явився, надав до суду заяву в якій вказує, що подану скаргу підтримує та просить її задовольнити, з підстав викладених у ній, додатково вказавши на тих слідчих діях, які необхідно провести у данному кримінальному провадженні.

Уповноважена службова особа Солом`янського УП ГУНП у місті Києві будучи належним чином повідомленими про день, час та місце проведення судового засідання в судове засідання не з`явилася.

Прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста ОСОБА_11 була подана заява про розгляд скарги у відстуність представника органу прокуратури.

У вказаній заяві прокурором зазначається, що згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 03 квітня 2024 року за № СЕ-19/11-24/19404-ПЧ підпис у графі «підпис:» заяви про відмову від спадщини за № 583 від 19.03.2019 виконаний ОСОБА_7 , у зв`язку із чим дізнавачем, на переконання прокурора, було обгрунтовано прийнято рішення про закриття криміанльного провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність скаржника, службової особи органу досудового розслідування та прокурора.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України - рішення про закриття кримінального провадження.

Дослідивши скаргу, письмові пояснення скаржника, дослідивши додані до скарги документи, а також безпосередньо матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено наступне.

В провадженні сектору дізнання Солом`янського УП ГУНП у місті Києві перебувало кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010667 від 25 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема інформації, що міститься у Витягу з ЄРДР від 25 жовтня 2019 року вбачається, що до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення невстановленою особою, яке виразилося у наданні підробного документу до Дев`ятої Київської нотаріальної контори (ЄО-76435, 81906).

Так під час досудового розслідування дізнавач 06 лютого 2024 року за погодженням з прокурором звертався до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні Київської державної нотаріальної контори, зокрема - спадкової справи, яке було задоволено слідчим суддею.

В подальшому було допитано в якості свідка ОСОБА_4 09 листопада 2023 року, свідка ОСОБА_10 06 лютого 2024 року, свідка ОСОБА_9 від 07 березня 2024 року, призначено судово-почеркознавчу експертизу від 26 березня 2024 року.

Згідно висновку експерта від 03 квітня 2024 року № СЕ-19/111-24/19404-ПЧ, підпис у графі «Підпис:» заяви про відмову від спадщини від 10.03.2019 - виконаний ОСОБА_7 , зразки підпису якого були надані для порівняння.

З оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавачем надається опис та розкриття складу кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 358 КК України (суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона).

Натомість не надано оцінки показам свідків, які були допитані під час досудового розслідування.

Дізнавачем в оскаржуваній постанові зазначається, що у даному випадку відсутній склад кримінального проступку, передбачений статтею 358 КК України. З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю в діях невідомої особи складу кримінального правопорушення кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до частини 1 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року у справі за зверненням жителів м. Жовті Води, частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку, суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно статті 94 КПК України слідчий, прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно частини 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу … покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до вимог статтей 2, 84 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (стаття 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, як вбачається з матеріалів, на підставі яких прийнято рішення про закриття кримінального провадження, вказані вимоги не були повністю дотримані.

Приписами частини 4 статті 40-1 КПК України передбачено, що дізнавач здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

З оскаржуваної постанови вбачається, що органом дізнання проводився певний обсяг слідчих (розшукових) дій: були допитані свідки, а також була призначена та була проведена судово-почеркознавча експертиза.

Разом із цим, слідчий суддя погоджується, що при проведенні досудового розслідування детектив, слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Однак, враховуючи ту обставину, що органом дізнання не було взагалі належним чином обґрунтовано та вмотивовано постанову про закриття кримінального на підставі проведених слідчих дій, з урахуванням або обґрунтованою відмовою у проведенні тих слідчих дій, про проведення яких зазначає адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - є у своїй сукупності підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Слідчий суддя, вважає, що обгрунтувавши належним чином прийняте рішення, у органу дізнання є підстави, або для закриття даного кримінального провадження, або проведення досудового розслідування при наявності для цього підстав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 307, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу - задовольнити.

Постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Солом`янського УП ГУНП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 13 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010667 від 25 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010667 від 25 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України - повернути до Солом`янського УП ГУНП у місті Києві для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1