Справа № 953/2721/25
н/п 1-кс/953/2341/25
УХВАЛА
"26" березня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
До судового засідання прокурор, власник майна, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились, подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності. Неповнолітній ОСОБА_4 проти накладення арешту заперечував, посилаючись на необхідність мобільного телефону для навчання, підтримання зв`язку з бабусею, дідусем, вчителями, реагування на повітряні тривоги. Зазначив, що мобільний телефон не має ніякого відношення до подій, що мали місце 21.03.2025 біля ТРЦ «Нікольський».
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання доходить наступного:
Ухвалою слідчого судді від 24.03.2025 наданий дозвіл в порядку ч.3 ст.233 КПК України на обшук, проведений 22.03.2025 зі згоди власника житла під час якого вилучене майно, яке прокурор просить арештувати.
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
При тому, ст.98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи, що інформація, яка міститься у тимчасово вилученому мобільному телефоні може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, клопотання підлягає задоволенню.
При визначенні способу арешту майна у відповідності до положень п.5, п.6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб, вважає на необхідне накласти арешт з забороною користування та розпорядження арештованим майном до його дослідження та зняття з мобільного телефону, як носія, інформації, що має значення для досудового розлідування.
Доводи володільця висновку суду не спростовують.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, за неприбуття до судового засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Керуючись ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт, з забороною розпорядження та користування, на мобільний телефон марки «Iphone 11», чорного кольору, в чохлі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , володільцем якого є неповнолітній ОСОБА_4 .
Зберігання арештованого майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» в камері схову речових доказів ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особам, відсутнім при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1