Справа № 290/513/19
Провадження №1-кп/0274/490/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 02.05.2019 року за № 0000115 та № 0000236 від 28.08.2019 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Булдичів Романівського району Житомирської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, раніше неодноразово судимої:

1) 10.08.2012 Романівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

2) 31.10.2012 Романівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі;

3) 20.11.2012 Романівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України на 2 роки 1 місяць обмеження волі;

4) 11.01.2013 Романівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч.ч. 1, 4, 71 ч. 1 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

5) 04.12.2017 апеляційним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

6) 14.05.2020 Баранівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

7) 06.04.2021 Романівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 125 ч. 1, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України на 4 роки 8 місяців позбавлення волі;

8) 17.08.2022 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 11 місяців,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 10.03.2019 близько 16 години, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , побачила на декоративній полиці дивану мобільний телефон марки «NOKIA 105 ТА-1010 Вlаск», належний останньому, який вирішила викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи без розриву в часі, скориставшись відсутністю уваги власника будинку та інших сторонніх осіб, які могли завадити вчиненню злочину, ОСОБА_5 розуміючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, таємно викрала мобільний телефон «NOKIA 105 ТА-1010 Вlаск», вартістю 462,65 гривень, у якому знаходилася сім-карта мобільного оператора ПрАТ "Київстар" з абонентським номером НОМЕР_1 вартістю 50 грн.

З викраденим майном ОСОБА_5 покинула місце вчинення злочину та в подальшому розпорядилася ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 512,65 грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, будучи раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та умисно, повторно вчинила злочини проти власності за наступних обставин:

Так 20.08.2019 у невстановлений слідством час ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 , побачила в ОСОБА_8 грошові кошти, які вирішила таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, в цей же день, у невстановлений слідством час, ОСОБА_5 , впевнившись, що власник грошових коштів спить, а інші сторонні особи, які могли б завадити вчиненню злочину, не спостерігають за її злочинними діями і вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, викрала з кишені штанів ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 400 гривень.

З викраденими коштами ОСОБА_5 зникла з місця вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 400 гривень.

Крім того, 21.08.2019 року близько 10 год. ОСОБА_5 , тимчасово перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_9 , що за адресою АДРЕСА_3 , виявила на столі мобільний телефон марки "NOKIA", який належить потерпілому та вирішила його таємно умисно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи без розриву в часі, скориставшись відсутністю уваги власника майна та інших сторонніх осіб, які могли завадити вчиненою злочину, ОСОБА_5 розуміючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, зі столу шляхом вільного доступу, умисно, повторно, таємно викрала мобільний телефон марки "NOKIA 1208" вартістю 213 гривень 33 копійки та сім-карту мобільного оператора ПрАТ "Київстар" з абонентським номером НОМЕР_2 вартістю 50 гривень, яка знаходилася в мобільному телефоні марки "NOKIA".

З викраденим майном ОСОБА_5 зникла з місця вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 263 гривень 33 копійок.

Крім того, 24.09.2019 у невстановлений слідством час ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу домогосподарства ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_4 , вирішила умисно, таємно, повторно, вчинити крадіжку картоплі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, без розриву у часі ОСОБА_5 підійшла до сараю, де впевнившись у відсутності господаря будинку, а також інших осіб, які могли завадити вчиненню злочину, через незачиненій двері проникла до приміщення погреба, звідки таємно, повторно викрала 45 кг картоплі вартістю 10 грн. за 1 кг. на суму 450 грн.

ОСОБА_5 з викраденим майном залишила місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 450 гривень.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України

В судовому засіданні 15.11.2024 захисником обвинуваченої було подане клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачена, після роз`яснень їй судом вимог закону, також просила закрити кримінальне провадження щодо неї у зв`язку з підстав втрати чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність її діянь.

Прокурор в судовому засіданні 15.11.2024 просив відкласти розгляд питання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з необхідністю зміни обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України на ст. 162 КК України.

В судовому засіданні 10.12.2024 захисник та обвинувачена наполягали на звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності, підтримавши клопотання, подане ще 15.11.2024.

Прокурор, в свою чергу, не заперечував щодо клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за епізодами по ч.2 ст. 185 КК України. Поряд з цим, заперечував проти задоволення такого клопотання за епізодом по ч.3 ст. 185 КК України, оскільки сторона обвинувачення, все ж таки, планує змінити обвинувачення на ст. 162 КК України, хоча на сьогодні така зміна обвинувачення не погоджена, а також в сторони обвинувачення відсутня заява потерпілого ОСОБА_10 про притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності за ст. 162 КК України.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 померли. За заявами, до участі в справі в якості потерпілих залучено ОСОБА_12 - брата покійного ОСОБА_9 , ОСОБА_13 - матір ОСОБА_8 .

Згідно відповіді, отриманої на запит суду з Романівської селищної ради від 22.05.2024 вих № 1210/04-32, в ОСОБА_6 члени сім?ї та близькі родичі відсутні, у зв`язку з чим суд продовжив розгляд справи у відсутності потерпілого.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 подали до суду письмові заяви з проханням розглядати кримінальне провадження без їх участі.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальні акти та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто до 1921 грн. у 2019 році) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 відбулась кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 нмдг до 2 нмдг, що безпосередньо вплинула на суть відповідних кримінально-караних діянь, адже у тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він вказаний законодавцем у ст. 51 КУпАП України. Така зміна КУпАП є зміною кримінального законодавства України, що призвело до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальними актами ОСОБА_5 інкримінується вчинення крадіжки 10.03.2019 на суму 512 грн. 65 коп., 20.08.2019 на суму 400 грн., 21.08.2019 на суму 263 грн. 33 коп., 24.09.2019 на суму 450 грн., тоді як за новим Законом такі дії є адміністративним правопорушенням, оскільки кримінальна відповідальність у 2019 році настає з суми 1921 грн.

Відповідно до вимог п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку у 2019 році до 1921 грн., то вказані обставини у даному випадку є підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України.

На заперечення прокурора щодо закриття кримінального провадження по епізоду таємного викрадення майна з приміщення погреба, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 337 КПК України, під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Як визначено ч. 1 ст. 341 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор, крім випадку, коли ним є Генеральний прокурор, дійде переконання, що необхідно відмовитися від підтримання державного обвинувачення, змінити його, висунути додаткове обвинувачення або розпочати провадження щодо юридичної особи, він повинен погодити відповідні процесуальні документи з прокурором вищого рівня. Суд за клопотанням прокурора відкладає судове засідання та надає прокурору час для складення та погодження відповідних процесуальних документів.

Згідно з ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи або щодо кримінального правопорушення, вчиненого стосовно малолітньої або неповнолітньої особи, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Як було вказано вище, Законом України № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, було усунуто кримінальну протиправність діянь, за якими обвинувачується ОСОБА_5 .

Таким чином, з 09.08.2024 сторона обвинувачення, розуміючи і усвідомлюючи відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, оскільки діями, які їй інкримінуються за цією статтею, було заподіяно шкоду суттєво менше, ніж передбачено новим Законом, мала право та можливість на зміну обвинувачення та відповідне погодження цієї зміни в порядку, встановленому КПК.

Не зважаючи на таку можливість, прокурор не змінив обвинувачення і до 15.11.2024 (у строк понад 3 місяці), тобто до того часу, коли сторона захисту не заявила відповідне клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності. В свою чергу, в судовому засіданні 15.11.2024 прокурор просив надати час для відповідної зміни обвинувачення та її погодження, що судом було задоволено, а судове засіданні відкладено.

В наступному судовому засіданні - 10.12.2024 прокурор не долучив до матеріалів кримінального провадження зміненого обвинувального акту, крім того заявив, що стороні обвинувачення невідоме місце перебування потерпілого ОСОБА_10 , а також відсутня його заява про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ст. 162 КК України.

При цьому, варто наголосити, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 162 КК України, на яке прокурор має намір змінити обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України, відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення та може бути розпочато лише на підставі заяви потерпілого.

Також, варто зауважити, що відповідно до ч.1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Тобто, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядаються невідкладно і це є обов`язок суду.

Таким чином, об`єктивно у суду існує обов`язок невідкладно розглянути клопотання захисника, яке надійшло до суду ще 15.11.2024, у обвинуваченої є безумовне право бути звільненою від кримінальної відповідальності, оскільки законодавець усунув протиправність діяння, яке їй інкримінується, а зволікання з розглядом такого клопотання обмежують її права, в тому числі права на заміну покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки вона на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі і тимчасово переведена до слідчого ізолятора у зв`язку з розглядом цього кримінального провадження, не кажучи вже про право на розгляд провадження упродовж «розумного строку», яке гарантоване їй ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та ст. 28 КПК України.

Право ж прокурора на зміну обвинувачення, яке він не може реалізувати вже понад 4 місяці (з 09.08.2024), що явно виходить за межі розумного строку, не повинно ставити в залежність можливість реалізації прав іншою стороною кримінального провадження, яка, до того ж, перебуває в місцях позбавлення волі, та впливати на обов`язок суду невідкладно розглянути клопотання. Більше того, стороні обвинувачення невідоме місце знаходження потерпілого, відповідно і його позиція щодо зміни обвинувачення на приватне, що, у випадку ж зміни обвинувачення, вплине і на можливість виконання прокурором та судом вимог ч.2, 3 ст. 348 КПК України.

Крім того, сторона обвинувачення не позбавлена можливості отримати від потерпілого ОСОБА_10 відповідну заяву про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ст. 162 КК України та розпочати відповідне досудове розслідування (дізнання), хоча строки давності притягнення до відповідальності вже давно закінчилися.

В свою чергу, суд позбавлений можливості самостійно змінити кваліфікацію дій обвинуваченої на ст. 162 КК України, оскільки це можливо лише під час ухвалення вироку суду, а в даному випадку суд постановляє ухвалу.

Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Суд не вбачає підстав для обрання щодо обвинуваченої запобіжного заходу, оскільки на даний час вона має статус засудженої у іншому кримінальному провадженні і відбуває покарання у виді позбавлення волі, будучи тимчасово переведеною в слідчий ізолятор.

Процесуальні витрати у справі підлягають віднесенню на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 372, 479-2 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 - закрити.

До набрання ухвалою законної сили щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувати.

Ухвала суду про тимчасове переведення обвинуваченої в слідчий ізолятор при ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» від 21.02.2024 року після набрання цією ухвалою законної сили - втрачає свою чинність.

Речові докази по справі після набрання ухвалою законної сили, а саме мобільний телефон марки "NOKIA 1208", який повернутий потерпілому ОСОБА_9 на відповідальне зберігання, залишити у власника.

Процесуальні витрати на проведення експертиз №5/426 від 10.09.2019 та №817/19-25 від 15.05.2019 - віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1