ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/93/25

Провадження № 1-кс/210/29/25

08 січня 2025 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

слідчого: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , за погодженням з першим заступником керівника Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , винесене в рамках кримінального провадження №0000025 від 06.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

08.01.2025 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся старший слідчий СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 , із вищевказаним клопотанням, погодженим першим заступником керівника Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , яке вмотивовано тим, що в провадженні слідчого відділення ВП №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 06.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Досудове розслідування здійснюється групою слідчих слідчого відділення ВП №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області.

Процесуальне керівництво здійснює група прокурорів Криворізької південної окружної прокуратури.

06.01.2025 року до ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від працівників лікарні, про те, що 04.01.2025 року в приміщені кв. АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , 1981р.н., наніс удари кулаком в область грудної клітини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: розриву селезінки, гемоперитоніуму, геморогічного шоку. Обставини події встановлюються. (ЄО №280 від 06.01.2025 року).

Під час досудового розслідування вищевказаного події встановлено особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого на підставі ст.208 КПК України було затримано за підозрою вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Під час затримання, старший слідчий СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 , на підставі ч.3 ст.208 КПК України, із дотриманням вимог, передбачених ч.7 ст.223 і ст.236 КПК України, у присутності понятих та захисника, в період часу з 20:45год. до 22:18год. 06.01.2025 року здійснив особистий обшук затриманої особи - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого в останнього було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Nokia IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора «Київстар», які було упаковано до спеціального пакету Національної поліції України.

В даному випадку на переконання слідства вилучене в ході складання протоколу затримання майно є речовими доказами по кримінальному провадженню, які зберегли на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що встановлюється в ході досудового розслідування, що безумовно відповідає критеріям у ст.98 КПК України, тому являються речовими доказами та мають доказову базу по кримінальному провадженні №0000025 від 06.01.2025 року.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.168 КПК України, майно вилучене відповідно до протоколу затримання від 06.01.2025 року на переконання слідства є тимчасово вилученим майном.

06.01.2025 року старшим слідчим визнано мобільний телефон марки Nokia IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора «Київстар» речовим доказом, по факту чого була винесена постанова.

З метою запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, а також з метою збереження речових доказів у слідства існує необхідність у накладанні арешту на вищевказане майно, відповідно оцінки доказів для проведення повного, неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім того, слідство вважає, що відмова у накладенні арешту на майно, вилучене в ході складання протоколу затримання, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування слідів кримінального правопорушення, які необхідно дослідити для встановлення істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий просить клопотання задовольнити.

Присутній у судовому засіданні слідчий надав пояснення в обґрунтування клопотання, підтримав його у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ньому, просив слідчого суддю його задовольнити.

Клопотання подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого, дослідивши надані докази, встановив, що у провадженні СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 06.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Процесуальне керівництво кримінального провадження здійснює група прокурорів Криворізької південної окружної прокуратури.

В ході досудового розслідування встановлено, що 06.01.2025 року до ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від працівників лікарні, про те, що 04.01.2025 року в приміщені кв. АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , 1981р.н., наніс удари кулаком в область грудної клітини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: розриву селезінки, гемоперитоніуму, геморогічного шоку. Обставини події встановлюються. (ЄО №280 від 06.01.2025 року).

Під час досудового розслідування вищевказаного події встановлено особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого на підставі ст.208 КПК України було затримано за підозрою вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Під час затримання, старший слідчий СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 , на підставі ч.3 ст.208 КПК України, із дотриманням вимог, передбачених ч.7 ст.223 і ст.236 КПК України, у присутності понятих та захисника, в період часу з 20:45год. до 22:18год. 06.01.2025 року здійснив особистий обшук затриманої особи - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого в останнього було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Nokia IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора «Київстар», які було упаковано до спеціального пакету Національної поліції України.

В даному випадку на переконання слідства вилучене в ході складання протоколу затримання майно є речовими доказами по кримінальному провадженню, які зберегли на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що встановлюється в ході досудового розслідування, що безумовно відповідає критеріям у ст.98 КПК України, тому являються речовими доказами та мають доказову базу по кримінальному провадженні №0000025 від 06.01.2025 року.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.168 КПК України, майно вилучене відповідно до протоколу затримання від 06.01.2025 року на переконання слідства є тимчасово вилученим майном.

06.01.2025 року старшим слідчим визнано мобільний телефон марки Nokia IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора «Київстар» речовим доказом, по факту чого була винесена постанова.

З метою запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, а також з метою збереження речових доказів у слідства існує необхідність у накладанні арешту на вищевказане майно, відповідно оцінки доказів для проведення повного, неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім того, слідство вважає, що відмова у накладенні арешту на майно, вилучене в ході складання протоколу затримання, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування слідів кримінального правопорушення, які необхідно дослідити для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Згідно ст.131 ч.1 КПК України, арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ст.170 ч.1 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його відчуження, розпорядження та/або користування.

У відповідності до ст.170 ч.3 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно положень ст.171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Вказані строки слідчим було дотримано.

Відповідно до вимог ст.170 ч.2 п.1 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст.170 ч.11 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.236 ч.7 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст.167 ч.2 п.1, 3 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

У відповідності до ст.170 ч.1 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст.170 ч.2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ст.173 ч.2 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому ст.170 ч.2 п.1 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ст.173 ч.1 КПК України).

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами щодо того, що відповідно до ст.168 ч.1 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим.

Таким чином, на виконання вимог ст.173 ч.1 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України так само як і мету арешту, зазначену в ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню, з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування слідів кримінального правопорушення, які необхідно дослідити у ході проведення необхідних слідчих дій для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Крім того, доводи клопотання підтверджуються матеріалами, наданими до клопотання, та дослідженими у судовому засіданні.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст.167, 169, 170-173, 237, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , за погодженням з першим заступником керівника Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , винесене в рамках кримінального провадження №0000025 від 06.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене в ході особистого обшуку в порядку ч.3 ст.208 КПК України підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майно, а саме мобільний телефон марки Nokia IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора «Київстар».

Заборонити будь-кому будь-яким чином відчуджувати, розпоряджатись, використовувати вилучене майно до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження речових доказів, проведення відповідних експертиз та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 08 січня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1