Справа № 727/2696/24
Провадження № 1-кп/727/242/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 06 січня 2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Рогань, Харківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, раніше неодноразово судимого:

- 08.08.2012 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 1, 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 29.08.2012 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік;

- 26.12.2012 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців;

- 04.12.2012 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

- 19.10.2016 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 02.04.2019 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

- 25.07.2019 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на термін 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2023, в період часу близько з 09:00 по 18:00, ОСОБА_5 , перебуваючи в кв. АДРЕСА_2 , діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, умисно, таємно, повторно, протиправно, шляхом вільного доступу з столу, викрав мобільний телефон марки «Redmi 12C», 3/64 Gb, темно сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку експерта СЕ-19/126-24/492-ТВ від 16.01.2024, становить 3 413 грн. 60 коп., який знаходився в чохлі-накладці, чорного кольору, вартістю близько 400 грн. в якому знаходилась сім-картка оператора «Life» № НОМЕР_3 , вартістю близько 50 грн.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3 863 грн. 60 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та в умовах воєнного стану.

Окрім, цього, 11.12.2023, точний час досудовим розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливу мету, направлену на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_7 , повторно, протиправно, реалізуючи раптово виниклий умисел на заволодіння чужим майном, під приводом відправки мобільного телефону марки «Redmi 12C», 3/64 Gb, темно сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку експерта СЕ-19/126-24/492-ТВ від 16.01.2024, становить 3 413 грн. 60 коп., який знаходився в чохлі-накладці, чорного кольору, вартістю близько 400 грн. в якому знаходилась сім-картка оператора «Life» № НОМЕР_3 , вартістю близько 50 грн., через експрес відправку «Нової Пошти» до м. Костянтинівка, Донецької області, заволодів вказаним мобільним телефоном який йому був переданий потерпілою ОСОБА_7 .

В обумовлений термін ОСОБА_5 вищевказаний телефон не відправив, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3 864 грн. 60 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому діянні за ч.4 ст.185, ч.2 ст. 190 КК України визнав частково, не згідний з кваліфікацією. Суду пояснив, що дійсно перший раз викрав телефон у потерпілої ОСОБА_7 , здав його в ломбард, пізніше за кошти потерпілої викупив його. Після чого потерпіла передала йому телефон, щоб він відправив його «новою поштою», оскільки йому потрібні були кошти, він знову здав його в ломбард, потерпілій сказав, що відправив телефон. Пізні мав намір викупити у ломбарді телефон та відправити, як і просила потерпіла. Розумів, що вказане діяння вчиняє в умовах воєнного стану.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що знає ОСОБА_5 , оскільки він товаришував з її покійним сином. Телефон, який викрав ОСОБА_5 , був її сина. Коли почала його шукати, ОСОБА_5 сказав їй, що здав телефон в ломбард. Вона дала йому свої кошти, щоб ОСОБА_5 викупив телефон назад і попросила відправити телефон її чоловікові. Через деякий час ОСОБА_5 повідомив , що відправив телефон, хоча знову здав його в ломбард. Будь яких претензій до ОСОБА_5 на даний час не має.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення надано наступні докази, які були досліджені судом:

Заява ОСОБА_5 , згідно якої останній повідомив, що викрав у ОСОБА_7 мобільний телефон (т.1 а.с. 14).

Протокол добровільної видачі від 08.01.2024 року, згідно якого ОСОБА_5 видав викрадений мобільний телефон (т.1 а.с. 18).

Протокол огляду мобільного телефону від 08.01.2024 з фототаблицею (т.1 а.с.21-26).

Висновок експерта №СЕ-19/126-24/492-ТВ (т.1 а.с. 48-53).

Відповідь з ломбарду, де вказано, що ОСОБА_5 здав викрадений телефон (т.1 а.с. 55).

Протокол огляду від 16.01.2024 року, де зображений ОСОБА_5 в ломбарді 09.12.2023 (т.1 а.с.60-66).

Протокол огляду від 16.01.2024 року, де зображений ОСОБА_5 в ломбарді 12.12.2023 (т.1 а.с.68-72).

Заява потерпілої ОСОБА_4 про вчинення крадіжки (т.1 а.с. 128).

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 26.01.2024, де потерпіла ОСОБА_4 вказала на ОСОБА_5 , як на особу яка викрала телефон (т.1 а.с. 150-151).

Висновок судово-психіатричної експертизи № 231 від 27.02.2024 року, згідно якого ОСОБА_5 на даний час ознак будь-якого психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.1 а.с. 172-173).

Одночасно слід зазначити, що суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, інші матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими.

Зокрема, оцінюючи показання обвинуваченого та потерпілої, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і достатньо повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченим злочинів, підтверджуються дослідженими під час розгляду справи письмовими доказами, підстав сумніватися в правдивості показів у суду немає.

Згідно з ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й не упередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч.3 ст.17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, по закінченні з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, поставив на обговорення питання чи бажають сторони доповнити судовий розгляд та чим саме. Будь-яких клопотань щодо доповнення судового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.

Таким чином, слід зазначити, що судом в межах повноважень, визначених ч.3 ст.26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною обвинувачення та захисту своїх процесуальних прав, в тому числі права відстоювати свою правову кваліфікацію і надавати докази на її обґрунтування та для повного і об`єктивного з`ясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення та захисту, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, поза розумним сумнівом.

Виходячи з зазначеного, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчиненій повторно та в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України та заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії тяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Таким чином, до обставин, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставина, відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, зареєстрований в ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» з діагнозом: розлади психіки та поведінки в наслідок вживання опіоїдів, пацієнт замісної підтримуючої терапії, має не зняту та непогашену судимість, за місцем проживання характеризується посередньо.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_5 протиправного діяння, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання згідно зі ст.50 КК України.

Таке покарання, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим в наслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню за проведення експертиз складають 1514, 56 гривні. Вказані процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави.

Речовими доказами суд розпоряджається згідно вимог 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обирався у виді тримання під вартою. До набрання вироком законної сили запобіжний захід слід залишити у виді тримання під вартою.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 , ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 24.01.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню, що складають 1514 (тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривні 56 коп. за проведення експертиз.

Речові докази, а саме:

Носії інформації залишити при матеріалах кримінального провадження.

Мобільний телефон марки «Redmi 12C», чохол-накладку, 3 сім-карти - залишити ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1