Єдиний унікальний номер 205/1860/23
Провадження № 1-кп/205/ 1151/24
У Х В А Л А

17 березня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представник потерпілого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0001374 від 14.10.2024року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, українець, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружений на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, але стосовно якого були скеровані обвинувальні акти, судові рішення по яких даний час не постановлені:

- 27.07.2021 направлено до Каховського районного суду міста Херсону обвинувальний акт за ч. 1 ст. 125 КК України;

23.02.2023 направлено до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська обвинувальний акт за ч. 1 ст. 122 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 у якому прокурор вказав, що на його думку наявні ризики, передбачені п. п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_7 під загрозою застосування реальної міри покарання вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, який відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, з метою уникнення кримінального покарання може переховуватись від суду. Також, обвинувачений ОСОБА_7 , може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності може шляхом залякування, погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час судового розгляду, на що також вказує насильницький характер вчиненого злочину, а також те, що він безпосередньо знайомий з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні, так як мешкає з ними по сусідству. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 зміг виконати усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак, ОСОБА_10 після завданих йому тілесних ушкоджень, було своєчасно надана медична допомога та настання смерті потерпілого вдалося уникнути. Таким чином, існує ризик того, що у підозрюваного ОСОБА_7 може виникнути злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_10 .

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання посилаючи на обставини викладені у клопотанні.

Потерпілий ОСОБА_11 та представник потерпілого ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.

Захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість прокурором наведених ризиків, просив задовольнити біль м`який запобіжний захід.

Обвинувачений що ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав свого захисника.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Суд приходить до висновку про доведеність ризиків переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та під загрозою можливого застосування покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від суду.

Окрім того, суд вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу, оскільки ОСОБА_7 в подальшому може як у спосіб погроз застосування насильства, вмовлянь незаконно впливати на свідків та потерпілу, оскільки їх показання можуть мати ґрунтовне значення у кримінальному провадженні, оскільки їм відомі обставини скоєння злочину.

Також, суд вважає доведеним ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше вчиняв злочини насильницького характеру, також судом враховано, а отже може знов вчинити нові злочини проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружений на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а саме ризику переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Інші, більш м`які запобіжні заходи, на думку суду, не спроможні забезпечити належне виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Окрім того, в ході розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше продовженому обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала.

Суд, приходить до висновку, що прокурором обґрунтовано доведено наявність ризиків передбачених п. 1, та 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на більш м`який.

Керуючись ст.ст.110, 177, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 15 травня 2025 року включно.

На ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1