Справа 556/1152/24
Номер провадження 1-кп/556/21/2025
У Х В А Л А

іменем України

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

11.02.2025 року сел.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув клопотання прокурора Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Дубівка, Вараського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , громадянину України, українцю, раніше не судимому, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Володимирецького районного суду Рівненської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, а саме обвинувальний акт з додатками, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000097 від 13.04.2024 року, який надійшов до суду одночасно з угодою про визнання винуватості.

У вказаній справі судом призначено підготовче судове засідання, яке неодноразово відкладалось у зв"язку із неявкою обвинуваченого.

Прокурор Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з обгрунтованими клопотаннями про оголошення розшуку обвинуваченого, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та надання дозволу на його затримання з метою приводу.

16 вересня 2024 року ухвалою Володимирецького районного суду задоволено клопотання прокурора, оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , надано дозвіл на його затримання з метою приводу строком на 3 місяці та зупинено провадження у справі.

28 січня 2025 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області у зв"язку із невиконанням попередньої ухвалою суду, ОСОБА_4 , було повторно оголошено в розшук, надано дозвіл на його затримання з метою приводу строком на 6 місяців та зупинено кримінальне провадження до його розшуку.

10 лютого 2025 року співробітниками поліції обвинувачений ОСОБА_4 , розшуканий, затриманий та доставлений 11.02.2025 року в судове засідання, у зв"язку з чим провадження відновлено.

Як вже зазначалось, прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання обгрунтовується тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а саме в тому, що 13.04.2024 року в селищі Володимирець ОСОБА_4 умсино наніс один удар кулаком в обличчя працівнику поліції - інспектору СРПП відділення поліції №1 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області капітану поліції ОСОБА_7 , під час виконання ним своїх службових обов"язків, заподіявши потерпілому

тілесні ушкодження у вигляді синця над правою бровою з припухлістю м`яких тканин, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

На час подання даного клопотання, місце перебування обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено, останній ухилявся від явки до суду.

З наведених підстав, прокурор просив обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на можливих потенційних свідків та потерпілих у кримінальному провадженні вказавши, що існують ризики передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку сторони обвинувачення, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання вищевказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав, викладених у ньому, та просив його задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він заперечує проти задоволення клопотання прокурора, жодних підстав для його взяття під варту немає, від суду він не ухилявся, ніяких викликів не отримував і ніхто його не шукав. Участі захисників він не потребує, спроможний сам себе захистити, але не заперечує проти присутності призначених захисників в судовому засіданні. Вини у вчиненні злочину він не визнає.

Захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заперечили проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважають його необгрунтованим та просили обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження та їх доводи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.3) ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 , нетяжкого умисного злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше 5 років; така підозра підтверджується: протоколами слідчих експериментів із потерпілим ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_9 , підозрюваним ОСОБА_4 , протоколами огляду відеозаписів, на яких зафіксовано момент нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_4 ; висновком судово-медичної експертизи щодо наявності у потерпілого ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності; повідомленням про підозру, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК.

Прокурором також доведено факт ухилення обвинуваченим ОСОБА_4 від суду, зокрема, обвинувачений не з"явився в судові засідання 29.05.2024 року та 31.07.2024 року, його привід в судове засідання 14.08.2024 року працівниками Національної поліції, оскільки, як вбачається з рапорта працівника ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, обвинувачений був відсутній за місцем проживання, за отриманою інформацією виїхав за межі області.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні за ч.2 ст.345 КК України, з урахуванням обгрунтованості підозри, доведеності факту ухилення від суду та наявності ризиків.

При обранні виду запобіжного заходу суд погоджується з доводами прокурора про те, що інші, більш м"які, ніж тримання під вартою, запобіжні заходи не здатні в даний час забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, та запобігти наявним ризикам, в т.ч. ризику ухилення від суду.

При цьому, суд приймає до уваги тяжкість кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_4 обвинувачується, ту обставину, що санкція ч.2 ст.345 КК України передбачає покарання виключно у вигляді обмеження або позбавлення волі, а також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, немає стійких соціальних зв`язків, неодружений, не працює, немає постійного місця проживання. Так, в своїх поясненнях ОСОБА_4 вказав, що він не працює, зареєстрований в м.Вараш, однак постійно проживає в с.Каноничі одиноко, сім"ї, неповнолітніх дітей, інших осіб на утриманні немає.

З врахуванням викладеного, тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його процесуальної поведінки, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про наявність підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України суд вважає можливим не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.176-178,181,184,193-194,203,331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 30 діб, без визначення застави.

Строк дії запобіжного заходу обчислювати з моменту фактичного затримання особи на підставі ухвали суду, строк запобіжного заходу діє до 12 березня 2025 року до 15 год. 30 хв.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 13 лютого 2025 року.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Повний текст ухвали складений 13 лютого 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1