Справа № 481/374/25
Провадж.№ 1-кс/481/137/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 року м. Новий Буг

Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ відділу поліції №1 Баштанського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні повторно відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання внести такі відомості,

ВСТАНОВИЛА:

І. Суть скарги

10 березня 2025 року до Новобузького районного суду Миколаївської області звернувся ОСОБА_2 зі скаргою на бездіяльність слідчого слідчого відділу відділу поліції №1 Баштанського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області (надалі - СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області), яка полягає у невнесенні відомостей повторно про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) та зобов`язання внести такі відомості.

Скарга обґрунтована тим, що 02.03.2025 року ОСОБА_2 звернувся до СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень та внесення відомостей про вчинені кримінальне правопорушення за фактом викрадення макулатури у 2023 році; отруєння його динею отриманої у подарунок в магазині «Світлана» за адресою: вул. Грушевського, 46а, м. Новий Буг у 2023 році; спроб здійснення його ув`язнення прокурором м. Новий Буг разом із заступником РВП м. Баштанка ОСОБА_3 до психіатричної лікарні у березня 2023 року; бездіяльність голови міської ради м. Новий Буг ОСОБА_4 та керівника «Добробуту» ОСОБА_5 ; конфлікту із секретарем суду м. Новий Буг у лютому 2025 року.

Втім станом на момент звернення зі скаргою зазначені відомості не були внесені до ЄРДР.

ІІ. Оцінка та висновки слідчого судді

Дослідивши обставини, що викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень. Можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, яка передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, спрямована на виконання завдань кримінального провадження щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, передбачених ст. 2 КПК України, забезпечення виконання слідчим та прокурором обов`язку, передбаченого ст. 214 КПК України.

В цілому зазначений інститут є механізмом, спрямованим на додержання засади публічності, яка передбачена ст. 25 КПК України та яка визначає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Слід зауважити, що кримінальний процесуальний закон визначає механізм реалізації права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, втім не містить жодних запобіжників від зловживання цим правом з боку особи.

Якщо виходити з формального тлумачення процесуальних норм цього правового інституту, то обов`язок слідчого та прокурора внести відомості до ЄРДР поширюється на всі випадки звернень до них із заявою про вчинення кримінального правопорушення та жодним чином в цій частині не обмежений.

Втім, Велика Палата Верховного Суду застерігає від надання переваги словеснограматичному (буквальному) трактуванню норм законодавства без одночасного цільового (телеологічного) їх тлумачення, оскільки таке тлумачення не дозволить встановити зміст, а також мету та практичне значення існування тієї чи іншої норми у законодавстві. Це може призвести до значних та невиправданих ускладнень у правозастосовній практиці (постанова від 11 грудня 2019 року у справі №536/2475/14-к).

Телеологічне тлумачення сукупності норм, які складають цей інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, передбачає право особи на судовий контроль та оцінку законності відповідних дій (бездіяльності) слідчого чи прокурора, а також право на апеляційне оскарження рішення слідчого судді, ухваленого за результатом такої оцінки. Саме такий механізм захисту порушеного права визначає кримінальний процесуальний закон.

Багаторазове, необмежене ані кількістю, ані часом звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення одного й того самого кримінального правопорушення, створює формальні підстави для ініціювання необмеженої кількості процедур оскарження по суті одних і тих самих дій (бездіяльності) щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Вочевидь, багаторазовий розгляд слідчими суддями одного й того самого питання суперечитиме принципу остаточності судового рішення «res judicata» та релевантній йому засаді обов`язковості судових рішень (ст. 21 КПК України).

Кримінальний процесуальний закон не визначає алгоритм дій слідчого судді у випадку встановлення факту багаторазового (повторного) оскарження особою бездіяльності уповноважених суб`єктів щодо невнесення відомостей до ЄРДР за аналогічними за змістом заявами.

Втім подання таких скарг є достатньо вагомою підставою констатувати факт зловживання особою правом, тобто використання права всупереч його меті.

Кримінальний процесуальний закон не визначає межу, коли використання особою права набуває ознак зловживання ним, втім, Верховний Суд неодноразово висловлював позиції з цього приводу та зазначав, що заборона зловживання правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала ККС ВС від 30 травня 2018 року у справі №676/7346/15-к). Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова ККС ВС від 09 квітня 2019 року у справі № 306/1602/16-к).

Також Верховний Суд зазначив, що наслідком встановлення судом факту зловживання правом має бути постановлення рішення про залишення такої скарги без розгляду (постанова Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 937/1056/20).

Слідчим суддею встановлено, що слідчими суддями Новобузького районного суду Миколаївської області з наведених підстав та обставин зазначених у скарзі неодноразово здійснювали судовий контроль за дотриманням прав ОСОБА_2 за його скаргами (на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його аналогічними заявами про вчинення кримінальних правопорушень по зазначеним фактам в порядку, передбаченому КПК. З зазначених у скарзі підстав слідчими суддями неодноразово були прийняті рішення у справах №481/1021/24 (ухвала від 25.06.2024); №481/1022/24 (ухвала від 12.07.2024); №481/1024/24 (ухвала від 02.07.2024); №481/1416/24 (ухвала від 13.11.2024); №481/1417/24 (ухвала від 06.12.2024); №481/1420/24 (ухвала від 13.11.2024); №481/80/25 (ухвала від 27.01.2025); №481/81/25 (ухвала від 21.01.2025); №481/82/25 (ухвала від 12.02.2025); №481/83/25 (ухвала від 21.01.2025).

Отже, ОСОБА_2 подав до Новобузького районного суду Миколаївської області щонайменше 27 скарг на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області та внесення до ЄРДР відомостей щодо повідомлених ним злочинів.

Слідчий суддя вважає, що неодноразове поданням скарг ОСОБА_2 з одного і того самого питання, яке стосувалося невнесення відомостей за одними і тими самими фактами до ЄРДР після винесення ухвал слідчими суддями за результатами розгляду скарг переслідує інші цілі, ніж внесення відомостей за його заявою до ЄРДР.

Зазначений факт є достатньо вагомим для констатації факту зловживання скаржником своїм правом, а тому є підставою для припинення розгляду цієї скарги та залишення її без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого слідчого відділу відділу поліції №1 Баштанського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні повторно відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання внести такі відомості - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6