ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1175/25 Справа № 201/2032/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000123 за апеляційною скаргою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2025 року про повернення прокурору обвинувального акта стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Ялта, Першотравневого району, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000123, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, повернуто прокурору для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Мотивуючи постановлене рішення, суд послався на те, що при викладі фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, стороною обвинувачення було зазначено, що у вчинені вказаних діянь фігурує ще декілька осіб, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_16 , однак в обвинувальному акті не зазначено, чи притягувались дані особи до кримінальної відповідальності за інкриміновані діяння, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, чи стосовно вказаних осіб виділені матеріали в інше провадження, тощо, що є грубим порушенням принципів верховенства права та презумпції невинуватості, передбачених ст. 62 Конституції України, ст. ст. 8, 17 КПК України, прав обвинуваченого ОСОБА_8 захищатись від пред`явленого безпосередньо йому обвинувачення із викладенням стосовно нього фактичних обставин, а також прав інших осіб, які не є обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні.

Окрім того, суд звернув увагу на те, що прокурор у своєму клопотанні просить здійснювати судове провадження за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , призначивши обвинувальний акт до судового розгляду, однак не ставить на вирішення суду питання про здійснення спеціального судового провадження (in absentia) стосовно обвинуваченого.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на незаконність рішення суду, через допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Так, прокурор вказує, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України щодо структури, змісту, форми складання та затвердження, а суд при його поверненні взагалі не зазначив порушення, яких вимог ст. 291 КПК України, було допущено. Разом з цим, прокурор вказує про те, що зазначення в обвинувальному акті осіб, які не є обвинуваченими в кримінальному провадженні, не можу бути самостійною підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільк наведене не перешкоджає проведенню підготовчого засідання та призначення кримінального провадження до судового розгляду, тому ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримала подану апеляційну скаргу та просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Захисник заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з наведених вимог закону, обвинувальний акт повинен містити саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими, та які з позиції сторони обвинувачення, у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню під час судового розгляду.

Колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вказаним вимогам закону відповідає, а тому висновки суду щодо необхідності його повернення є безпідставними.

Так, в обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікації його дій, а також обставини, що впливають на покарання, в разі його призначення.

Отже, зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , видно, що в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом відповідає вимогам вищезазначеної статті кримінального процесуального кодексу України, так як слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, та виконав інші вимоги, передбачені законом.

Разом з цим, обґрунтовуючи необхідність повернення цього обвинувального акту прокурору, суд вказав, що в обвинувальний акт містить посилання на інших співучасників кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_16 , яким у межах цього кримінального провадження, обвинувачення пред`явлено не було та щодо яких відсутні будь-які судові рішення, що перешкоджає призначенню судового розгляду.

На переконання колегії суддів, суд вийшов за межі попереднього судового розгляду, оскільки фактично вдався до оцінки викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального провадження, які підлягають дослідженню виключно на стадії судового розгляду, а саме по собі зазначення, в цьому випадку, в обвинувальному акті відомостей інших осіб, не перетворює обвинувальний акт на такий, який не відповідає приписам статті 291 КПК України.

До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви суду колегія суддів не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в матеріалах провадження відомостей фактичним обставинам провадження не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення акта прокурору для усунення недоліків, а зазначені недоліки не є такими, що об`єктивно перешкоджають призначенню судового розгляду, хоча і можуть істотно вплинути на висновки суду.

При цьому, колегія суддів вважає, що вони можуть бути усунені під час судового розгляду й з ініціативи прокурора в порядку ст. 338 КПК України.

Отже, посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, є необґрунтованими.

Так, само є необгрунтованими і посилання суду на те, що прокурор у своєму клопотанні просив здійснювати судове провадження за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , призначивши обвинувальний акт до судового розгляду, однак не ставив на вирішення суду питання про здійснення спеціального судового провадження (in absentia) стосовно обвинуваченого, оскільки вказане суперечить матеріалам кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2025 року про повернення прокурору обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У хвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4