1-в/205/188/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства, та декриміналізації вчиненого ним діяння.

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 в якій він просить звільнити його від покарання у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння.

Засуджений ОСОБА_4 подав заяву, в якій просив розглядати клопотання про звільнення від покарання без його участі.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора який відніс вирішення питання на розсуд суду, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2024 року, за яким він засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області від 28 травня 2020 року, від відбування якого було звільнено умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 28 днів, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Крім того, вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 11.10.2018 року, ОСОБА_4 , засуджено за ч.1 ст.190, ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Крім того, вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області від 28 травня 2020 року, ОСОБА_4 , засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2018 року, остаточно призначено покарання у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі.

Так, вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 11.10.2018 року, ОСОБА_4 , визнано винуватим в тому, що він:

?27 квітня 2018 року заволодів шляхом обману ноутбуком «Hewlett Packard», модель: «HP 15 Notebook PC» вартістю 3739 гривень.

?08 травня 2018 року, викрав майно належне ОСОБА_5 , а саме: Мультиварку «PHILIPS» сріблястого кольору моделі «PHILIPS HD 3036/03», вартістю 2507 гривень; Електричну косу - тример, марки «Odwerk» вартістю 800 гривень; Електричну кутошлифувальну машинку марки «FERM» модель «FAG-125N», вартістю 400 гривень; Подовжувач довжиною 20 метрів, двожильний вартістю 285 гривень; Мідний кабель довжиною 15 метрів одножильний, вартістю 238 гривень; Туристичну бензинову горілку радянського виробництва вартістю 400 гривень; Своїми діями ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 4630 гривень.

?В другій декаді травня 2018 року викрав майно належне ОСОБА_6 , а саме туристичну палатку «L.A. Trekking» синього та сріблястого кольору, вартістю 840 гривень.

Вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області від 28 травня 2020 року, ОСОБА_4 , визнано винуватим в тому, що він 16 вересня 2018 року викрав електронасос вихровий марки «Rudes», модель «QB60», серійний номер 1701, в корпусі жовтого кольору, вартістю 1200 гривень 00 копійок.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2024 року ОСОБА_4 , визнано винуватим в тому, що він 11.08.2023 року викрав кавову машину марки «DeLongi ETAM 29.660 SB Autentica Cappuccino» сіро-чорного кольору, вартістю 13 999,30 грн., блендер марки «Braun Multi Quick 3» біло-сірого кольору, вартістю 1 771,00 грн., мікрохвильову піч марки «Samsung M1712NR» в корпусі білого кольору, вартістю 1 399,67 грн., які на праві власності належать ОСОБА_7 , чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 17 169,97 грн.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2018 року в сумі 1762 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185,190 КК, у 2018 році становила 1762 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 року в сумі 2684 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2023 році становила 2684 грн.

Вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 11.10.2018 року, за епізодом від 27. 04. 2018 року становить 3739 грн., за епізодом від 08.05.2018 року становить 4630 гривень., а від так, перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння. Проте, Вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 11.10.2018 року, за епізодом вчиненим у другій декаді травня 2018 року становить 840 гривень, а від так, не перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння.

Вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області від 28 травня 2020 року, становить 1200 гривень, а від так, не перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння.

Вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2024 року, становить 17 169,97 грн, а від так, перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку що за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 11.10.2018 року, за епізодом від 27. 04. 2018 року та епізодом від 08.05.2018, та за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2024 року майновий збиток перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, а від так Закон України №3886-ІХ не має зворотну дію у часі щодо засудженого та не підлягає застосуванню.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Отже, має місце часткова декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна або заволодінні майном шляхом обману або зловживанні довірою (шахрайство), вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, по епізоду вчиненому у другій декаді травня 2018 року. Крім того, ОСОБА_4 підлягає звільненню від відповідальності призначеної вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області від 28 травня 2020 року.

Разом з цим, ОСОБА_4 не підлягає звільненню від покарання, призначеному йому вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 2, 110, 537-539, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини вироку Токмацького районного суду Запорізької області від 11.10.2018 року, посилання на епізод від 13.05.2023 року.

Виключити з резолютивної частини вироку Токмацького районного суду Запорізької області від 11.10.2018 року, призначене покарання за ч. 2 ст. 185 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області від 28 травня 2020 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2024 року посилання на застосування ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2024 року до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

В іншій частині подання відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89) для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_8