КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 939/599/22 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3132/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 14 січня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 14 січня 2025 року клопотання прокурора задоволено та продовжено дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 13 березня 2025 року.

Не погодившись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 14 січня 2025 року скасувати. Змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою його постійного місця проживання: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що ОСОБА_6 утримується протягом тривалого часу під вартою без вмотивованого рішення суду. Крім того, інші особи, які обвинувачуються в даному злочині знаходяться на волі, лише його підзахисний ОСОБА_6 знаходиться під вартою.

Звертає увагу на те, що на даний час обраний ОСОБА_6 запобіжний захід не відповідає меті його застосування, загальним засадам кримінального судочинства та вимогам Європейської конвенції з прав людини і сучасним підходам, закріпленим нині діючим кримінально-процесуальним законом. Крім того, національні органи жодного разу не розглядали можливість обрання іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою.

На переконання апелянта, лише тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному не може виправдовувати тримання його під вартою. Зазначає, що сторона обвинувачення, стверджуючи про винуватість його підзахисного, не підкріплює свою позицію належними доказами. Разом з тим, у своєму клопотанні про продовження обраного запобіжного заходу прокурор наголошував лише на існуванні ризиків, не обґрунтовуючи їх.

Крім того, наголошує, що ні прокурором у своєму клопотанні, ні судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не розкривається чому єдиному ризику щодо наявності якого наполягає сторона обвинувачення, а саме ризику переховуватися від суду, не може запобігти інший, більш м`який запобіжний захід.

Звертає увагу, що майже тотожні клопотання аналогічного змісту вже заявлялися прокурором при попередніх продовженнях запобіжного заходу.

Крім того, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.06.2022 року до ОСОБА_6 вперше було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, таким чином обвинувачений перебуває під вартою та фактично позбавлений волі протягом 2-ох років 7 місяців.

Зазначає, що колегія суддів формально слухає думку інших учасників справи і доводи захисників обвинувачених взагалі не бере до уваги. Також при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 14.01.2025 року колегія суддів взагалі не спитала думку іншого захисника, а саме ОСОБА_8 , який є захисником ОСОБА_9 . Вважає, що його думка щодо тримання ОСОБА_6 під вартою могла вплинути на рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Прохання розглядати апеляційну скаргу виключно у присутності захисника та обвинуваченого не відповідає змісту ч.4 ст.422-1 КПК України, якою передбачено розгляд апеляційної скарги саме за участю сторін, а не лише сторони захисту. За наведених обставин колегія суддів здійснює апеляційний розгляд без участі сторін кримінального провадження.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 121 КК України, які відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу щодо обвинувачених, суд першої інстанції посилався на доведеність існування заявлених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд першої інстанції посилався на доведеність продовження існування заявлених прокурором ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та встановив, що відсутні підстави для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що тяжкість і обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який постійного місця роботи і постійного джерела доходу не має, що свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі судового розгляду не зможе забезпечити запобігання цим ризикам та належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Колегія суддів в повній мірі погоджується з такими висновками місцевого суду, враховуючи, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зважаючи на наведене, підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим належну процесуальну поведінку, колегія суддів не вбачає.

Посилання захисника ОСОБА_7 на тривалість часу перебування ОСОБА_6 під вартою є слушними, проте вони в будь-якому випадку не спростовують висновків суду про те, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не минули та продовжують існувати на даний час, і вказана обставина не може бути безумовною правовою підставою для зміни запобіжного заходу.

Посилання захисника на відсутність доказів існування ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України об*єктивно вбачається з судових матеріалів, фактичних обставин інкримінованих правопорушень та даних, щодо особи обвинуваченого. На думку колегії суддів клопотання прокурора є вмотивованим, а суд першої інстанції достатньо врахував всі обставини, надав їм правильну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість на даний час застосування до обвинуваченого будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи, що істотних порушень КПК України при постановленніоскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 14 січня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4