У Х В А Л А

13 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисниці ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), провівши відкрите судове засідання в місті Кривому Розі, по кримінальному провадженню стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Суми Сумської області, з середньою освітою, раніше не судимого, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб, військовослужбовця військової служби за призовом під час загальної мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000481 від 13.06.2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшло вищевказане кримінальне провадження.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід - тримання під вартою, останній день тримання під вартою 20.02.2025 року.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання і вважав доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на ризики вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від органу досудового розслідування чи суду, а також впливу на свідків. Оскільки розглянути кримінальне провадження до закінчення дії запобіжного заходу не виявляється можливим просив продовжити його дію.

Обвинувачений та захисниця заперечували щодо продовження строку тримання під вартою, просили розглянути можливість визначення альтернативного запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, оскільки тримання під вартою є досить суровим запобіжним заходом, у випадку продовження запобіжного заходу просили визначити заставу. Обвинувачений зазначив, що потребує лікування в медичній установі, але документи щодо стану здоров`я знаходяться у захисниці.

Як убачається з обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину - санкція статті якого передбачає позбавлення волі стоком від п`яти до десяти років.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінально-процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу тримання під вартою суд враховує стадію судового розгляду, дані про особу обвинуваченого; тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому наявні ризики, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд враховує, що на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, судовий розгляд не може бути закінчений з об`єктивних причин.

Суд зважає, що тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

В Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, додатково свідчить про правильність доводів прокурора, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів є ускладненим.

Верховна Рада України 6 лютого прийняла у першому читанні за основу і в цілому Строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року на 90 діб. Триває широкомасштабна агресія рф проти України. Під час постійних ракетних атак та збройної агресії ризик переховування осіб, значно зростає погіршення загальної ситуації безпеки та підвищується необхідність в посиленні заходів щодо забезпечення національної безпеки.

Суд зазначає, що ця обставина не залежить від обвинуваченого, проте вона об`єктивно існує та її не можна не враховувати. Ворог значно посилив атаки на інфраструктуру та енергетику України. Триває пошкодження енергооб?єктів та погодинні відключення електроенергії внаслідок російських масованих ракетно-дронових атак. Ці атаки носять системний характер. Отже застосування засобів електронного контролю досить обмежене і не є наразі достатньо ефективним.

Доказів того, що стан здоров`я ОСОБА_4 не допускає тримання його під вартою, суду не надано, а тому перешкод для утримування його в умовах гауптвахти немає.

На підставі викладеного та з метою забезпечення участі обвинуваченого в розгляді кримінального провадження, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому строк дії заходу забезпечення кримінального провадження (запобіжного заходу) у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Що стосується посилання захисниці на обрання альтернативного запобіжного заходу, суд вважає, що враховуючи обставини злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , підстави для визначення застави у зазначеному кримінальному провадженні відсутні. Крім того, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою в умовах гауптвахтидо 12 квітня 2025 року включно без визначення застави.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1