Житомирський апеляційний суд
Справа №295/724/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/92/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 16 січня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільшанська, Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 14.03.2025 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, за адресою: АДРЕСА_2 . Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що прокурором не доведено наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Вказує, що слідчий суддя не врахував належним чином, що підозрюваний ОСОБА_7 свою вину визнав та щиро кається, має постійне місце проживання та реєстрації, працював неофіційно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також має ряд хронічних захворювань. Зазначає, що поза увагою слідчого судді залишився той факт, що ОСОБА_7 єдиний хто може утримувати сім`ю, а тому наявні підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, але лише в нічну пору доби.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання строком на 60 діб, в обгрунтування якого зазначив, що СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000795 від 08.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303, ч.1 ст.307 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи значення своїх дій, які полягають у посяганні на суспільні відносини, що забезпечують основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків та сприяють поширенню аморальності в інтимних стосунках людей, ігноруючи вимоги суспільної моралі, відповідно до яких задоволення статевих потреб повинне здійснюватись без прояву розпусти, безладних статевих контактів і проституції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, бажаючи мати дохід і стабільне джерело доходу від незаконної діяльності пов`язаної із сексуальною експлуатацією інших жінок, не пізніше 26.11.2024 запропонував ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , займатися проституцією, при його посередництві, на що останні погодились, та у подальшому домовився про вчинення щодо них сутенерства, а саме вчинення дій по забезпеченню їх зайняттям проституцією, що полягали у підшукуванні клієнтів, а саме осіб чоловічої статі для надання їм послуг сексуального характеру, домовленостях з ними за ціну послуг сексуального характеру, надання житла для заняття проституцією, забезпечення транспортуванням, отримання плати від клієнтів за надані ними сексуальні послуги, а також відверненні насильства та обману щодо них з боку клієнтів.

Починаючи не пізніше, 26 листопада 2024 року ОСОБА_7 почав забезпечувати зайняття проституцією ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з особами чоловічої статі, підшукував їм клієнтів для надання послуг сексуального характеру, домовлявся з ними за ціну послуг сексуального характеру, надав житло для заняття проституцією, забезпечував транспортування, отримання плати від клієнтів за надані ними сексуальні послуги, а також відверненні насильства та обману щодо них з боку клієнтів. Таким чином, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стали надавати послуги сексуального характеру особам чоловічої статі на виконання домовленості з ОСОБА_7 , за що отримували грошові кошти, з яких частину грошових коштів отримував ОСОБА_7 ..

Так, 04.01.2025 року близько 20 год. 10 хв. ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинив сутенерство відносно ОСОБА_12 , а саме, звів її з ОСОБА_14 , для надання йому послуг сексуального характеру за гроші, що виразилось в організації їхньої зустрічі у приміщенні по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_12 в період приблизно з 20 год. 33 хв. по 21 год. 27 хв. надала сексуальні послуги вказаній вище особі за грошові кошти, чим ОСОБА_7 забезпечив останню зайняттям проституцією, за що ОСОБА_14 були сплачені грошові кошти ОСОБА_7 та ОСОБА_12 у сумі 3000 грн., за організацію надання сексуальних та інших послуг.

Крім цього, 14.01.2025 року ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно вчинив сутенерство відносно ОСОБА_13 , а саме, звів її з ОСОБА_15 , для надання йому послуг сексуального характеру за гроші, що виразилось в організації їхньої зустрічі приблизно з 19 год. 35 хв. у приміщенні готельно-ресторанного комплексу Колиба, який розташований по Сквирському Шосе, 3 в с. Станишівка, Житомирського району Житомирської області, де за гроші ОСОБА_7 забезпечив ОСОБА_13 зайняттям проституцією, за що ОСОБА_15 були сплачені грошові кошти ОСОБА_7 у сумі 3500 грн. В свою чергу ОСОБА_7 передав частину грошових коштів в сумі 1000 грн. ОСОБА_13 як оплату за надання нею сексуальних послуг.

14.01.2025 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 15.01.2025 року повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303 КК України.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обгрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , обставини кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, а також наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000795 від 08.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303, ч.1 ст.307 КК України.

14.01.2025 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 15.01.2025 року повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303 КК України.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 7 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.303 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Крім того, обґрунтованість підозри стороною захисту не оскаржується.

Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_7 , який за віком не є особою похилого віку, за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, не навчається, офіційно не працює, має мінливі заробітки, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вину у вчиненому визнає частково, а також наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 7 років.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу останнього, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому доводи захисника в апеляційній скарзі про хибність висновків слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними.

З огляду на наведене, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді щодо обґрунтованості клопотання слідчого та необхідності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді саме цілодобового домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчий суддя не врахував належним чином той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, визнає свою вину та щиро кається, має постійне місце проживання та реєстрації, працював неофіційно, одружений, має на утриманні малолітніх дітей, а також має ряд хронічних захворювань, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені обставини враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу. Водночас, під час повідомлення про підозру ОСОБА_7 заявив, що з підозрою за ч.2 ст.303 КК України він не погоджується та відмовився від надання показів (а.п.54-55).

Крім того, вказані обставини не свідчать про відсутність ризиків, встановлених слідчим суддею, а лише характеризують особу.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_7 може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування зміни часу домашнього арешту. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі зміни йому часу домашнього арешту і в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про те, що підозрюваний повинен працювати, щоб забезпечити свою родину, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки останній офіційно не працює, та постійного джерела доходів не має, чого сторона захисту не заперечувала.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 16 січня 2025 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 14.03.2025 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :