УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/2774/25

Провадження №1-кс/712/1172/25

07.03.2025 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000250 від 27.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом УСБУ в Черкаській області розслідується кримінальне провадження №0000250 від 27.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України.

Громадянин України ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він достовірно знаючи про описані вище обставини, які є загальновідомим фактом, усвідомлюючи часткову окупацію Херсонської області, в т.ч. с. Роздольне Каховського району, збройними силами російської федерації, розуміючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а сама Україна є унітарною державою та її територія у межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що територія Каховського району є невід`ємною складовою частиною України у складі Херсонської області, перебуваючи на тимчасово окупованій території України, а саме у с. Роздольне Каховського району Херсонської області, діючи умисно, всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету та територіальній цілісності, з ідеологічних мотивів, переслідуючи намір, направлений на сприяння представникам окупаційної адміністрації рф у посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Херсонської області, добровільно, без фізичного примусу, погроз вбивством чи застосуванням насильства щодо нього чи членів його родини, з 01.07.2022 зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме посаду так званого «голови Роздольненського територіального управління Каховського району Херсонської області», яку обіймав по невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2023 року. Перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_5 надавав допомогу у проведенні підривної діяльності проти України представникам держави-агресора, зокрема, у встановленні та підтриманні незаконної влади рф на тимчасово окупованій території.

Вручити ОСОБА_5 письмове повідомлення про підзору не виявилося за можливе, оскільки, згідно з матеріалами досудового розслідування останній перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме на території Херсонської області або АР Крим, яке було захоплене військовослужбовцями зс рф та знаходиться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» та Постанови КМУ № 1364 від 06.12.2022 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», визнана тимчасово окупованою.

Враховуючи викладене, 22.02.2025 у газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий кур`єр» та на офіційному інтернет-сайті офісу Генерального Прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України.

На зазначений час та у вказані дати підозрюваний ОСОБА_5 до слідчого відділу Управління не прибув, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки.

Згідно з матеріалами досудового розслідування, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 фактично перебуває у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території Херсонської області або АР Крим.

Як зазначено у клопотанні санкція ч. 2 ст. 111 та ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає вид покарання у виді конфіскації майна. У зв`язку із цим, орган досудового розслідування, який проводить слідство у кримінальному провадженні, зобов`язаний вжити заходів для забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є власником автомобіля «ЗИЛ-ММ3 554М», реєстр. № НОМЕР_3 , 1974 року випуску, VIN-код НОМЕР_4 .

Посилаючись на те, що у санкції статтей, які інкримінуються ОСОБА_5 передбачено покарання у виді конфіскації майна, тому з метою недопущення зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та виконанню вироку суду в частині конфіскації майна, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до суду.

У судове засідання слідчий та прокурор не прибули. Згідно з наявною у матеріалах справи заявою слідчий просить розглянути клопотання за його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає про таке.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0000250 від 27.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 1111 та ч. 2 ст. 111 КК України та під час досудового розслідування встановлено, що згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є власником автомобіля «ЗИЛ-ММ3 554М», реєстр. № НОМЕР_3 , 1974 року випуску, VIN-код НОМЕР_4 .

Вручити ОСОБА_5 письмове повідомлення про підзору не виявилося за можливе, оскільки згідно з матеріалами досудового розслідування останній перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме на території Херсонської області або АР Крим, яке було захоплене військовослужбовцями зс рф та знаходиться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» та Постанови КМУ № 1364 від 06.12.2022 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», визнана тимчасово окупованою.

22 лютого 2025 року на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження Газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» опубліковано письмове повідомлення від 20.02.2025 про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України.

На зазначений час та у вказані дати підозрюваний ОСОБА_5 до слідчого відділу Управління не прибув, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки.

Згідно з матеріалами досудового розслідування, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 фактично перебуває у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території Херсонської області або АРК Крим.

Як зазначено у клопотанні санкція ч. 2 ст. 111 та ч. 5 ст. 111-1 КК України за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає вид покарання у вигляді конфіскації майна. У зв`язку із цим, орган досудового розслідування, який проводить слідство у кримінальному провадженні, зобов`язаний вжити заходів для забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є власником автомобіля «ЗИЛ-ММ3 554М», реєстр. № НОМЕР_3 , 1974 року випуску, VIN-код НОМЕР_4 .

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями частини п`ятої ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (SporrongandLonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що метою накладення арешту на вказаний вище автомобіль, є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на автомобіль «ЗИЛ-ММ3 554М», реєстр. № НОМЕР_3 , 1974 року випуску, VIN-код НОМЕР_4 підлягає задоволенню шляхом заборони відчужувати та передавати його під заставу або управління іншим особам.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 132, 167, 170-173, 309, 370, 372, 375 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

У рамкахкримінальногопровадження№0000250 від 27.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 1111, ч. 2 ст. 111 КК України, накласти арешт на автомобіль «ЗИЛ-ММ3 554М», реєстр. № НОМЕР_3 , 1974 року випуску, VIN-код НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , шляхом заборони відчужувати та передавати його під заставу або управління іншим особам.

Попередити уповноважених осіб слідчого відділу УСБУ в Черкаській області про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_6