Справа № 341/987/24
Провадження № 11-сс/4808/63/25
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника скаржника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою представника скаржниці ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду від 16 січня 2025 року про повернення скарги на постанову слідчого від 30 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000236,-

в с т а н о в и в :

Вказаною ухвалою слідчого судді повернуто скаргу адвокату ОСОБА_7 на постанову слідчого від 30.12.2023 про закриття кримінального провадження №0000236 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вона від імені потерпілої подала скаргу із пропуском строку на оскарження постанови слідчого та не заявила клопотання про поновлення цього строку.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на її незаконність та необґрунтованість.

Серед доводів зауважує, що слідчий суддя дійшов неправильних висновків, оскільки ототожнив права потерпілої з правами її представника, що є помилковим та не відповідає кримінальному процесуальному законодавству. Так, на її переконання, за положеннями ст.84 КПК України, для потерпілої та її представника відлік строків на оскарження постанови слідчого починається окремо - з тієї дати певна особа отримала це процесуальне рішення. Оскільки у цій справі потерпіла не отримувала копію постанови слідчого, строк на оскарження для неї не розпочався.

Просить апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою скаргу подану від імені ОСОБА_8 визнати такою, що підлягає розгляду та направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_8 видала їй довіреність на представництво інтересів у судових справах, а також на отримання всієї кореспонденції, зокрема у відділенні поштового зв`язку. На момент винесення оскаржуваної постанови слідчого (30 грудня 2023 року) та направлення копії цієї постанови на адресу представника, самої потерпілої ОСОБА_8 не було на території України, проте їй навіть не було направлено копії постанови. Саме це є вирішальною обставиною для розрахунку строків на оскарження.

Прокурор заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін. Суду він пояснив, що факт перебування ОСОБА_8 за кордоном є відомим для слідчого та прокурора. Також їм відомо, що всю кореспонденцію отримує представник ОСОБА_7 , а тому копія постанови слідчого була направлена саме їй.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, які надійшли з Галицького районного суду та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону слідчий суддя в повній мірі дотримався.

Згідно положень ч.1 ст.304 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Скарги можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30.12.2023 року постановою слідчого - заступника начальника СВ ВП № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 закрито кримінальне провадження №0000236 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення.

03.01.2024 року копію постанови про закриття кримінального провадження направлено рекомендованим листом на адресу представника потерпілої ОСОБА_8 - адвокату ОСОБА_7 , що підтверджується фіскальним чеком (а.с. 41-42).

Згідно трекінгу із сайту АТ «Укрпошта», копію вказаної постанови представник ОСОБА_7 отримала особисто 08 січня 2024 року (а.с.42).

Також в матеріалах кримінального провадження міститься заява адвоката ОСОБА_7 подана слідчому 17.04.2024 року про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. У даній заяві представником власноруч зазначено про ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та отримання 29.04.2024 року копії постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

13.01.2025 року адвокат ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

З огляду на зазначені обставини та оцінюючи реальні можливості та прагнення потерпілої та її представника оскаржити постанову про закриття кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження був пропущений як представником потерпілої, так і самою потерпілою.

Так, згідно п.17 ст.7 КПК України, одним із основних засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.п.7, 8, 11, 13 ч.1 ст.56 КПК України, потерпілий має право: оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.58 КПК України, представник потерпілого користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

Сукупність зазначених норм права вказує на можливість потерпілого та його представника окремо один від іншого оскаржувати процесуальні рішення слідчого у кримінальному провадженні.

Разом з тим, виїжджаючи за кордон та довіривши своєму представникові ОСОБА_7 права на отримання всієї своєї кореспонденції, зокрема копій процесуальних рішень слідчого, потерпіла ОСОБА_8 фактично передала представникові право приймати рішення про оскарження від імені потерпілого.

При цьому, апеляційний суд оцінює, чи скористалася б потерпіла своїм правом передбаченим ч.1 ст.24, п.7 ст.56 КПК України, у разі направлення слідчим на її адресу копії постанови про закриття кримінального провадження.

З показань представника ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що на момент направлення копії постанови слідчого, потерпіла ОСОБА_8 перебувала за кордоном, а тому за будь-яких обставин, листування на її ім`я отримала б саме вона.

Враховуючи це, апеляційний суд приходить до переконання, що потерпіла своєчасно не оскаржила постанову слідчого з причин, не пов`язаних з тим, що копія постанови слідчого не була направлена на її адресу.

За таких обставин, доводи апелянта, що ОСОБА_8 не направлено копію постанови про закриття кримінального провадження, а тому строк на оскарження для неї не почав перебіг, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Зазначені обставини були всебічно оцінені слідчим суддею та враховані при прийнятті рішення за скаргою, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду від 16 січня 2025 року про повернення скарги на постанову слідчого від 30 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000236 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4