Справа № 383/436/25
Номер провадження 1-кс/383/61/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області клопотання тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника відділення поліції - начальник слідчого відділення відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області підполковник поліції ОСОБА_3 , погодженого начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю по кримінальному провадженню №0000045 від 22.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Тимчасово виконуючий обов`язки заступника начальника відділення поліції - начальник слідчого відділення відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області підполковник поліції ОСОБА_3 за погодженням з начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, що перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які містять інформацію про зв`язок, кінцеве обладнання споживачів телекомунікаційних послуг, за період часу з 00 год. 00 хв. 1 березня 2025 року до 00 год. 00 хв. 1 квітня 2025 року, за номером мобільного оператора НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що з 13.03.2025 безвісно зник військовослужбовець ЗСУ (в/ч НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував в зоні проведення бойових дій в районі н.п. Білогорівка, Сєвєродонецького району Луганської області. З показів потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що її брат ОСОБА_5 з 15.11.2024 року на зв`язок не виходив. З січня місяця вони спілкувалися з братом за допомогою старшини, через рацію, останній раз 05.03.2025 року, брат їй повідомив, що з ним все добре. В користуванні брата був мобільний телефон за номером НОМЕР_1 .

Необхідність тимчасового доступу до даних операторів мобільного зв`язку обґрунтовує тим, що речі і документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі та без застосування засобів аудіо- та відеофіксації. Клопотання підтримав у повному обсязі.

Представники операторів (володільців речей і документів) ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, відповідно до положень ч.4 ст.163 КПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи, викладені в ньому, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх-здійснити їх виїмку (ч.1 ст.159 КПК України).

Згідно ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Тимчасовий доступ до речей та документів є заходом забезпечення кримінального провадження (п.5 ч.2 ст.131 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною ч.5 ст. 163 КПК України, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що відділенням поліції №3 (м. Боринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 22.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, розпочатого за фактом того, що з 13.03.2025 безвісно зник військовослужбовець ЗСУ (в/ч НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував в зоні проведення бойових дій в районі н.п. Білогорівка, Сєвєродонецького району Луганської області (ЄО 1446). Слідчими, які здійснюють досудове розслідування є ОСОБА_7 , ОСОБА_3 (а.с.3).

З копії протоколів допиту свідка ОСОБА_6 від 22.03.2025 року, показання якої зафіксовано за допомогою компьтерного набору тексту встановлено, що з 15.11.2024 року її брат ОСОБА_5 на зв`язок не виходив, з яким спілкувались за допомогою старшини через рацію, однак номер мобільного оператора зв`язку, яким користувався ОСОБА_5 в протоколі не зафіксовано, натомість в кінці тексту пояснень свідка містить напис прописом «Надруковано вірно (підпис) ОСОБА_6 » (а.с.7-9).

Не містить вказаної інформації і протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 21.05.2025 року, що вбачається з його копії (а.с.5-6).

Статтею 31 Конституції України встановлено, що кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть бути встановленні лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Право на приватне життя закріплене у ст.8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції».

Верховною Радою України у 2003 було прийнято Закону України «Про телекомунікації», стаття 9 якого зазначає, що таємниця телефонних розмов, листування, телеграфної та іншої кореспонденції захищається Конституцією та Законами України.

Тобто приватне життя громадянина охороняється державою, а втручання в його сферу несе за собою кримінальну відповідальність.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що ініціатором клопотання не доведено існування взаємного зв`язку між кримінальним правопорушенням, а саме особою ОСОБА_5 та номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 . Без перевірки цієї визначальної умови, слідчий суддя може істотно обмежити Конституційні права особи. Крім того, необхідно враховувати, що зняття інформації щодо телефонних з`єднань абонента, який не має жодного відношення до справи буде порушенням права на приватне життя цієї особи.

Частина 2 ст. 93 КПК України передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Матеріали клопотання не містять інших процесуальних документів на підтвердження причетності до події можливого злочину номера оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 чи його взаємозв`язку з особою ОСОБА_5 .

Надання тимчасового доступу, про який просить слідчий може бути втручанням у права, задекларовані у ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року з огляду, зокрема, на рішення ЄСПЛ у справі «Мейлоун проти Великобританії» (Malone v. The United Kingdom), ECHR, від 02 серпня 1984 року. Адже ЄСПЛ зазначив, що навіть інформація про набранні номери складає частину телефонних повідомлень, а тому передача цієї інформації поліції без згоди абонента прямо завдає шкоди здійсненню права, захищеного ст. 8 Конвенції.

Стаття 8 Конвенції встановлює, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

З огляду на те, що слідчим не доведено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також необхідності втручання у права людини та громадянина, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, про який ідеться в клопотанні слідчого, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання є необґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 131, 132, 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника відділення поліції - начальник слідчого відділення відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області підполковник поліції ОСОБА_3 , погодженого начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, що перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за номером мобільного оператора НОМЕР_1 , по кримінальному провадженню №0000045 від 22.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1