Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/261/25
Провадження № 1-кп/475/134/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Доманівка кримінальне провадження №0000010 від 08.01.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, на утримані має двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця за контрактом на посаді стрільця 2 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого вироком Южноукраїнського міського суду від 12.12.2019р. за ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 8 років 6 місяців, до якого 20.09.2024р. застосовано умовно-дострокове звільнення для проходження ним військової служби за контрактом,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.02.2025 року на розгляд до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 03.03.2025 року по кримінальному провадженню призначено підготовчий розгляд на 05.03.2025 року.

Ухвалою слідчого судді від 10.01.2025р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 березня 2025 року, визначивши розмір застави в межах 30 прожиткових мінімумів для працездатених осіб, що складає 90840 грн.

Прокурором в підготовчому судовому засіданні подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 днів, в якому посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. До обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.03.2025 року включно, з визначенням застави, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, обґрунтованість підозри, пред`явленої обвинуваченому ОСОБА_4 перевірено слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Ризики обумовлені тим, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, згідно ст. 176 КПК України застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не є можливим. На підставі вищезазначеного прокурор, вважає за доцільним обрати саме цій запобіжний захід, який забезпечить виконання обвинуваченим його обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 підтримав, зазначив, що у разі його звільнення з-під варти може призвести до ризиків передбачених ст.177 КПК України та обґрунтованих у клопотанні, тому просить суд розглянути клопотання в даному судовому засідання. Щодо призначення кримінального провадження до розгляду вважає, що перешкод для призначення справи до судового розгляду немає та проводити судовий розгляд в відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо клопотання про продовження застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на відсутність ризиків, натомість просить змінити застосований запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала думку свого підзахисного та просить змінити застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про розгляд підготовчого судового засідання без її участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Отже за правилами ч. 3 ст. 315 КПК України, суд з урахуванням думки інших присутніх учасників підготовчого судового засідання вирішує питання про обрання, доцільність зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного обвинуваченому з урахуванням ризиків, визначенихст. 177 КПК, та обставин кримінального провадження.

Суд продовжує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до порядку, визначеного Главою 18 КПК, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні. При цьому про право вирішення судом самостійно питання щодо продовження запобіжного заходу, який має обмежений строк дії (домашній арешт, тримання під вартою), та порядок розгляду цього питання у ст. 315 КПК України не визначені.

Оскільки при направленні обвинувального акта до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування (для запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою), тому за наявності клопотання сторони обвинувачення суд під час підготовчого судового засідання вправі продовжити строк тримання під вартою в межах, визначених ч. 1ст. 197 КПК.

Таким чином, можна дійти висновку про те, що за наявності клопотання сторони обвинувачення має бути вирішено саме питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , оскільки строк тримання під вартою останньої завершується 06.03.2025 року.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначених ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_4 , під вартою виходячи з наступного.

Так, Ухвалою слідчого судді від 10.01.2025р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 березня 2025 року, визначивши розмір застави в межах 30 прожиткових мінімумів для працездатених осіб, що складає 90840 грн.

При вирішенні клопотання щодо продовження обвинуваченому заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В свою чергу слід зазначити, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею177 (частина 1 статті 184 КПК).

Разом з тим, суд вважає, що тимчасова ізоляція обвинуваченого ОСОБА_4 від суспільства є цілком виправданою мірою, насамперед превентивною, оскільки, окрім захисту прав і інтересів обвинувачених, суд повинен приймати до уваги захист інтересів суспільства в цілому і запобігти можливій злочинній діяльності особи, якій пред`явлено підозру та висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, а тому приходить до висновку про необхідність продовжити відносно останнього винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить їхню належну процесуальну поведінку, а також не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, судовий розгляд не завершено.

Суд вважає, що раніше застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Разом з тим доводи сторони захисту щодо можливої зміни запобіжного заходу на домашній арешт, у зв`язку із співпрацею обвинуваченого із слідством, наявністю на його утриманні дітей та постійного місця проживання, суд до уваги не бере, оскільки дані обставини не виключають тих ризиків, які є обґрунтованими та реальними у випадку звільнення обвинуваченого з під варти, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

За таких обставин, слід задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшов до таких висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Доманівському районному суду Миколаївської області. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження, немає. Обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України.

Учасники судового розгляду вважають за можливе призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

З врахуванням думки учасників судового провадження та вимог КПК України судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник, потерпіла.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 27, 176-178, 183, 194, 199, 314-316, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000010 від 08.01.2025р. відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України, у відкритому судовому засіданні на 13 год. 00 хв. 13 березня 2025 року в залі судових засідань Доманівського районного суду Миколаївської області (вул. Центральна, 35, с-ще. Доманівка, Вознесенського району Миколаївської області).

Про час судового розгляду повідомити прокурора, захисника, потерпілу, а також видати та відконвоювати обвинуваченого ОСОБА_4 з Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» м.Миколаїв.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , підтриманого його захисником ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23 год. 59 хв. 03 травня 2025 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» м.Миколаїв.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та підписано 10 березня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_7