Справа № 638/269/25
Провадження №1-кп/638/50/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0001497 від 15 листопада 2024 року стосовно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізюм Харківської області, українки, громадянки України, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слів має хронічні захворювання, інвалідності спростовує, з середньою освітою, офіційно не працюючої, зі слів раніше притягалася до кримінальної відповідальності, раніше не судима, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , у невстановлений судовим розглядом день, час та місці, діючи умисно, з метою незаконного збуту психотропних речовин та особистого збагачення, незаконно придбала у невстановленої судом розглядом особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, в невстановленій кількості, яку у невстановленому судовим розглядом місці розфасувала до 19 зіп-пакетів та, в порушення вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживання ними», «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року (зі змінами та доповненнями), стала незаконно зберігати з метою збуту до 15.11.2024.

У невстановлений судовим розглядом день та час, ОСОБА_6 перенесла у жіночій сумочці червоного кольору вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину в автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та перевозила в автомобілі в якості пасажиру з метою подальшого збуту.

На блок-посту, розташованому на 629 км автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанський, при в`їзді до м. Ізюм Харківської області, 15 листопада 2024 року вказаний автомобіль був затриманий, у подальшому викликана СОГ і о 12 год. 15 хвилин в автомобілі ВАЗ 2101, реєстраційний знак НОМЕР_1 , в ході огляду місця події (за правилами обшуку) працівниками Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області серед особистих речей ОСОБА_6 у жіночій сумочці червоного кольору виявлено та вилучено 18 зіп-пакетів з розфасованою кристалічною речовиною білого кольору, масою: 0,1383 г, 0,1279 г, 0,1425 г, 0,1683 г, 0,1648 г, 0,1336 г, 0,1388 г, 0,0884 г, 0,1412 г, 0,1348 г, 0,1383 г, 0,1607 г, 0,1505 г, 0,1454 г, 0,1746 г, 0,1262 г, 0,1327 г, 0,1314 г, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено. Маса PVP в складі наданої речовини становить: 0,1112 г, 0,1038 г, 0,1156 г, 0,1365 г, 0,1337 г, 0.1083 г, 0,1126 г, 0,0717 г, 0,1145, 0,1093 г, 0,1122 г, 0,1304 г, 0,1221 г, 0,1179 г, 0,1416 г, 0,1024 г, 0,1076 г, 0,1066 г. 1 зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, масою: 1,6973 г, яка містить у своєму складі: PVP, яку віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса PVP, в перерахунку на масу наданої речовини склала: 1,3449 г, які ОСОБА_6 незаконно придбала, зберігала та перевозила з метою збуту.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_6 , винною себе не визнала у повному обсязі та повідомила, що вона раніше вживала наркотичні засоби, у 2020 році притягалася до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України, проте не була засуджена, так як справа ізюмським районним судом Харківської області була перенесена розглядом, досі не розглянута. Також повідомила, що під час окупації Ізюму залишалася у місті, та над нею знущалися квазі міліціонери окупаційної влади, так як їм повідомили, що вона має проблеми з законом щодо незаконного обігу наркотичних засобів. При вказаних знущаннях вона відмовилась від вживання наркотичних засобів. !5 листопада 2024 року вона разом з донькою та співмешканцем ОСОБА_10 виїхали на автомобілі « Жигулі» з Краматорську до м. Ізюм. В дорозі автомобіль зламався. Допомогу надали військові, які на буксирі притягнули їх до блокпосту. На блокпості їх автомобіль зупинили. Військових відпустили. А їх автомобіль просили зупинитися і запропонували вийти з автомобілю, забрати свої речі. Вона та її донька забрали речі і вийшли з автомобілю. У подальшому їм запропонували поставити вказані речі на капот автомобілю, а працівник блокпосту поліз до машини і виліз в руках з чорною коробкою, яку вона жодного разу не бачила, запропонував їй відкрити цю коробку, вона відкрила її, звідти висипалися пакети з білою речовиною. У подальшому ОСОБА_6 попросила викликати адвоката, сама собі зачитала права. У подальшому її та доньку запросили у вагончик, так як на вулиці було зимно. В час коли вона та її донька були у вагончику, автомобіль стояв відкритий без догляду, коло нього були працівники блокпосту, військові. Викликали оперативну слідчу групу. Коли приїхала група, машина була відкрита, її сумка стояла на багажнику. Обшук автомобілю проводили за її відсутності, вона підійшла коли вже вилучені речі були опечатані у пакети, їй запропонували розписатися про ці дії. Обвинувачена наполягала на тому, що вказані речовини їй не належать. В її сумочці лише поміщений був гаманець та цигарки, більше у вказану сумочку нічого не могло поміститися. До машини весь час мали доступ та підходили працівники поліції та військові, машина була відкрита

Незважаючи на повне невизнання вини обвинуваченою, винуватість ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні доводиться зібраними та дослідженими у судовому засіданні речовими доказами та наступними доказами:

- Протоколом огляду місця події від 15.11.2024 з долученим до протоколу відеозаписом слідчої дії, та фототаблицями проведеної слідчим у присутності понятих, за результатами якого були вилучені та опечатані предмети вказані у протоколі, серед яких зіппакети з речовиною білого кольору, шприц, ваги, мірна ложечка та інші.

- протоколом отримання зразків для експертизи, під час якого було відібрано два марлевих тампони з долонь лівої та правої руки ОСОБА_6

-протоколом отримання зразків для експертизи, з зазначенням, що відібрання зразків відбувалося за допомогою двох зонд-тампонів з бавовни з дерев`яним аплікатором у пробірці з внутрішньої частини лівої та правої щоки ОСОБА_6 ,

- Висновком експерта № СЕ-19/121-24/34177-НЗПРАП від 15.11.2024 з якого вбачається, що в наданих на дослідження порошкоподібних речовинах білого кольору масою 1,6973 г. містить у своєму складі PVP, яку віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса PVP, в перерахунку на масу наданої на експертизу речовини, складає 1,3449 г.

- Висновком експерта № СЕ-19/121-24/35794-НЗПРАП від 06.12.2024 з якого вбачається, що в наданих на дослідження порошкоподібних речовинах білого кольору масою 0,1383г.,0,1279 г.,0,1425г.,0,1683г.,0,1648г.,0,1336г.,0,1388г.,0,0884г.,0,1412г.,0,1348г.,0,1383г.,0,1607г.,0,1505г.,0,1454г.,0,1746.,0,1262г.,0,1327г.,0,1314г., містить у своєму складі PVP, яку віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса PVP, в перерахунку на масу наданої на експертизу речовини, складає 0,1112г.,0,1038г.,0,1156г.,0,1365г.,0,1337г.,0,1083г.,0,1126г.,0,0717г.,0,1145г.,0,1093г.,0,1122г.,0,1304г.,0,1221г.,0,1179г.,0,1416г.,0,1024 г.,0,1076г.,0,1066г.

-Протоколом огляду предметів від 28 листопада 2024 року під час якого оглянуто сейф пакет з мобільним телефоном « Редмі» моделі А6. Вказаний телефон належить ОСОБА_6 . Серед іншого знайдено посилання на інформацію про телеграм канал, притаманний для придбання наркотичних засобів через мережу Інтернет, також встановлені скріншоти хащів з « закладкою», ймовірно наркотичного засобу з геолокацією місця знаходження.

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15 листопада 2024 року. Під час затримання ОСОБА_6 роз`яснені права, надана можливість зателефонувати матері з метою повідомлення місця її перебування. Під час затримання ОСОБА_6 клопотань не заявляла.

-відеозаписом з моментом виявлення у ОСОБА_6 психотропної речовини на блокпості « Кам`янка» біля міста Ізюм від 15 листопада 2024 року. У судовому засіданні ОСОБА_6 повідомила, що вказані психотропні речовини їй надав працівник поліції.

Вказану позицію ОСОБА_6 суд розцінює як можливість уникнення покарання.

Крім досліджених в судовому засіданні письмових та речових доказів вина обвинуваченої ОСОБА_6 підтверджується показами свідків, які вони надали безпосередньо в судовому засіданні:

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив, що 15 листопада 2024 року він перебував на блокпості Кам`янка біля міста Ізюм. Він працює інспектором Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області. На блокпості він побачив, що військовий автобус тягне на шнурку автомобіль «Жигулі», зупинили, попросили надати документи. В ході спілкування з пасажирами водій машини повідомив, що з пасажирами не знайомий, підібрав їх на дорозі біля Краматорська, вказаний водій представився прізвищем ОСОБА_12 1988 року народження. Потім відбулося спілкування з пасажиркою, вона представилась ОСОБА_13 , сказала, що прямує до Ізюма, а водій автомобілю її співмешканець. Вона дістала з автомобілю сумку, там були її речі, вона розкрила сумку, там була коробка пудри, вона була замазана, мала неохайний вигляд, з неї виглядав целофан. Коли ця коробка була розкрита там виявилися зіппакети з білою речовиною. Свідок зауважив, що він мав досвід роботи слідчим в напрямку незаконного обігу наркотичних речовин, тому обізнаний на подібних речах, тому він одразу зрозумів, що це солі, речовина невідомого походження. ОСОБА_6 на виявлені зіппакети відповіла, що це для власного вживання. Одразу викликали СОГ, вона приїхала та почалися огляди автомобілю та спілкування з пасажирами. ОСОБА_6 вела себе незрозуміло, її мова була повільна, складалося враження, що вона вживала нещодавно наркотичні чи психотропні засоби, через певний час вона стала більш активна. Коли автомобіль був зупинений за кермом був чоловік, як потім встановлено ОСОБА_12 , на пасажирському сидінні попереду була дівчина, ОСОБА_13 сиділа на задніх сидіннях. У подальшому коли вже працювала оперативна група було виявлено флакон дезодоранту в якому також лежали зіппакети з речовиною білого кольору, також виявлено шприц, невеличкі ваги, гирі, мірка ложка для фасування. Коли чекали слідчу оперативну групу всі були на вулиці, спілкувалися. Всі вилучені речі були у рожевій сумочці. Під час проведення слідчих дій відбувалася відеофіксація. До приїзду СОГ обшук у автомобілі не проводився, двері відкривали та речі показували пасажири автомобілю без примусу.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що 15 листопада 2024 року до неї потелефонував поліцейський та попросив поїхати з ним на блокпост. На блокпості вона побачила автомобіль « Жигулі», біля цієї машини було багато людей, там були військові, поліцейські, дві цивільні жінки. Свідок спостерігала за цим. З машини у її присутності дістали телефон, шприц, сумочку жіночу щось ще. Свідок повідомила, що вона інколи може вживати спиртні напої, проте того дня вона не вживала спиртні напої та пам`ятає що відбувалося на блокпосту. Вона також повідомила, що вона залучалася раніше до проведення слідчих дій у інших кримінальних провадженнях.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила, що вона знала ОСОБА_6 , так як її родичка спілкувалась з ОСОБА_6 . Також її родичка брала наркотичні засоби у ОСОБА_6 , а потім удома їх варила та колола собі. Свідок повідомила, що вона разом з родичкою їздила до ОСОБА_6 , коли та купувала наркотики. Родичка наразі померла. Особисто свідок не купувала наркотики у ОСОБА_6 , проте впевнена, що саме ОСОБА_6 продавала наркотики її родичці. Їздили вони два рази у минулому році у серпні, літом. Коли під`їжджали до будинку ОСОБА_6 родичка казала свідкові, що вона зараз візьме солей уколотися та покурити, вона була наркоманкою. Після візитів до ОСОБА_6 її родичка варила та споживала наркотичні засоби. Свідок зазначила, що у неї з родичкою були довірчі стосунки, та їй все розповідала. Крім ОСОБА_6 вона брала також і в інших місцях наркотики.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомив, що обвинувачену він знає, вона у нього брала в борг кошти, які і наразі не повернула, проте вказані обставини не є підставою оговорювати її чи говорити неправду. Свідок повідомив, що він був у гостях ОСОБА_6 . Крім того йому відомо, що ОСОБА_6 продавала наркотичні засоби, йому відомо, що їх спільна знайома ОСОБА_17 також там брала наркотичні засоби. З ОСОБА_18 свідок мав фактичні шлюбні відносини, тому чітко розумів та бачив, що вона купує наркотичні засоби у ОСОБА_6 , вона викликала таксі, їхала до неї, а від неї приїжджала з маленьким пакетиком білого кристалічного порошку та вживала його.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив, що він співмешкав з ОСОБА_6 десь близько п`яти років, спочатку у місті Ізюм Харківської області, а потім переїхали до міста Краматорська Донецької області. Восени 2024 року вони збиралися їхати з Краматорська до Ізюму, навідати родичів, кожен самостійно збирав свої речі та клав їх до машини. Машина під час руху зламалася, допомогли її тягнути воєнні, на блокпосту їх зупинили, військових одразу відпустили, а їх машину затримала, попросили у нього документи та запропонували пройти його медогляд на стан сп`яніння, він відмовився від проходження огляду, тому стосовно нього працівники поліції почали складати протокол за ст. 130 КУпАП, все що відбувалося далі він не бачив, бо був у автомобілі та складав протокол. Потім йому повідомили, що у жінок з його автомобілю знайшли заборонені речі. Вони були у сумочці ОСОБА_6 . Свідок вказав, що йому не відомо чи вживала чи вживає ОСОБА_6 наркотичні засоби, на тему колишніх судимостей чи притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності вони з ОСОБА_6 не розмовляли. Під час обшуку з сумки ОСОБА_6 було витягнуто зіппакети з білим порошком, трубку, шприц, іншого не пам`ятає. Всі ці предмети потім лежали на бампері автомобілю. Особисто свідок повідомив, що він вживав психотропні засоби, він їх знаходив як закладки у місті Краматорську. Під час того, як вони рухалися та були затримані на блокпосту у машині ніхто сторонній не був, інших пасажирів у машині не було. До приїзду СОГ пройшло не більше півгодини, в цей час він перебував у машині працівників поліції, на вулиці було холодно. Співробітники поліції були коло його автомобілю, звідки дістали пакунки з білою речовиною йому не відомо. Понятих привезли працівники поліції

Позиція сторони захисту:

Сторона захисту вважала винність ОСОБА_6 не доведеною, просила суд виправдати обвинувачену.

Мотиви суду:

Як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного суду від 31 серпня 2022 року по справі № 756/10060/17: Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частинами другою і третьою цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Доводи сторони захисту суд відхиляє з наступних підстав.

Щодо фактичного часу та факту зупинки автомобілю та очікування СОГ суд погоджується з доводами сторони захисту, що фактичне затримання автомобілю відбулось близько десятої години 15 листопада 2024 року, а СОГ прибула після виклику поліцейських згодом, суд вважає, що оформлення протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, яке відбулось згодом, а саме 15 листопада 2024 року в 14 годині 16 хвилин з певним запізненням, після того, як патрульні поліцейські дочекались приїзду слідчо-оперативної групи жодним чином не призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини, в даному випадку затриманої ОСОБА_6 , жодні її права не були порушені.

Твердження сторони захисту щодо відсутності понятих при складанні протоколу огляду 15.11.2024 суд відхиляє з огляду на те, що участь понятих зафіксована, поняті допитані під час судового розгляду. Зауваження сторони захисту, що вказані поняті часто приймають участь в різних кримінальних провадженнях спростовується положенням КПК України, яким зазначено, що поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КПК України, суд зазначає про умисел на збут психотропних речовин чи їх аналогів, що може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. При цьому, якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то у такому випадку повинні бути досліджені обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, в тому числі, чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться у володінні особи, та її розфасування. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то в такому випадку може мати місце умисел на збут. Якщо ж волею особи не обумовлено того, скільки наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів опиниться у її володінні (як у випадку зі знахідкою), то у такому разі умисел на збут потребує більш ретельного дослідження. Разом з тим, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 мала на меті саме збут психотропної речовини, що підтверджується кількістю вилученої речовини, яка є надмірним розміром для вживання однією особою; способом фасування; враховано, що обвинувачена не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, проте певний час вживала наркотичні засоби, наразі, як вона сама ж стверджує вона не вживає наркотичні чи психотропні засоби, бо над нею сильно знущалися під час окупації працівники місцевої міліції Ізюму і з того часу після деокупації вона не вживає, вважає себе особою, яка не вживає наркотичні або психотропні речовини. Також вина ОСОБА_6 підтверджується даними протоколу огляду предмету від 28.11.2024 з фото таблицею до нього (т. 1 а.с 80), згідно з яких вбачається, що у телефоні обвинуваченої містяться фото зображення ділянки місцевості що вказують на місце розташування «закладок» речовин, схожих на заборонені речовини, також виявлено сайти пов`язані з придбанням наркотичних засобів.

Під час виступу в судових дебатах прокурорка ОСОБА_5 , підтримавши позицію сторони обвинувачення, просила визнати обвинувачену ОСОБА_6 винуватою та призначити їй покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

В судових дебатах захисник ОСОБА_19 просив виправдати обвинувачену ОСОБА_20 .

Під час виступу в судових дебатах обвинувачена ОСОБА_6 підтримала позицію захисника.

Висновки суду:

Таким чином підсумовуючи наведене вище, суд встановив, що своїми діями, які виразились у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні психотропних речовин, з метою збуту, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах та особливо небезпечні психотропні речовини, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України і її дії кваліфіковані вірно.

При визначенні міри покарання суд враховує приписи ч. 2 ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке здійснила ОСОБА_6 , яке згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, особу обвинуваченої, що вона є особою середнього віку, має на утриманні неповнолітню доньку 2010 року народження, має місце мешкання та місце реєстрації, які не співпадають, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, на обліку в реєстрі психіатричних та наркологічних хворих не перебуває, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, категорично не визнає вину в інкримінованому правопорушенні, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії у вигляді позбавлення волі. Саме такий вид покарання та його розмір 6 років з конфіскацією майна, з урахуванням вчиненого, є необхідним і достатнім для виправлення засудженої і попередження вчинення нею нових злочинів, інший, більш м`який вид покарання, з урахуванням особи засудженої та її ставлення до вчиненого, не відповідатиме меті покарання.

Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст. 368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченої.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд вважає за доцільне застосувати спеціальну конфіскацію.

Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 96-1 КК України).

Згідно з частиною 1 статті 96-2 КК України Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

За матеріалами справи встановлено, що обвинувачена вчинила злочин за ч. 2 ст. 307 КК України з корисливою метою, під час затримання в неї вилучено зокрема мобільний телефон, який обвинувачена використовувала для здійснення злочинної діяльності.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації у власність держави мобільного телефону « Редмі» моделі А6, який містяться у сейфпакеті PSP 1250058 (вилучений під час затримання), як засіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи те, що вироком суду вирішується питання про долю речових доказів та на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України суд застосовує спеціальну конфіскацію до мобільного телефону, який є засобом (знаряддям) вчинення злочину, який визнаний у даному кримінальному провадженню речовим доказом.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Оскільки суд призначає покарання у виді позбавлення волі та для забезпечення кримінального провадження щодо виконання вироку, відповідно до вимог ч. 4 ст. 374 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. При застосуванні обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 04 червня 2015 року (остаточне 04 вересня 2015 року) у справі «Руслан Яковенко проти України», в якому суд зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити та національне законодавство України чітко передбачає, що суд, який постановляє вирок, повинен вирішити, який запобіжний захід застосовуватиметься до засудженого до набрання вироком законної сили (п. 46, п. 62).

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити їй покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Продовжити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 15 листопада 2024 року.

Речові докази: -мобільний телефон чорного кольору « Редми», моделі А6, поміщений до зіппакету PSP 1250058, який зберігається в Ізюмському РУП ГУНП в Харківській області, квитанція від 06 січня 2025 року конфіскувати на користь держави на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України; - медичний шприц, який було поміщено до паперового конверту НПУ, опечатано та завірено усіма учасниками слідчої дії; 3 (три) прилади для куріння (трубочки), які було поміщено до паперового конверту НПУ, опечатано та завірено усіма учасниками слідчої дії; маленькі електронні ваги «Дігітал Покет», які поміщено до паперового конверту НПУ, опечатано та завірено усіма учасниками слідчої дії; металеві грузи, вагами 5, 50 та 200 грам, які поміщено до паперового конверту НПУ, опечатано та завірено усіма учасниками слідчої дії; металева чайна ложка, яку поміщено до паперового конверту НПУ, опечатано та завірено усіма учасниками слідчої дії; два зіп-пакети із вмістом нових зіп-пакетів невеликого розміру, які поміщено до сейф-пакету №1250115, які згідно квитанції №71 від 06.01.2025 року зберігаються у камері схову Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області знищити; - психотропну речовину, яка розфасована у 19 зіп-пакетів, згідно квитанцій №2267 та №2765 від 26.12.2024 року зберігається в УЛМТЗ ГУНП в Харківській області знищити; мобільний телефон, сірого кольору «Нефус», моделі ТП 707А, який було поміщено до сейф-пакету № PSP1250059- повернути ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 - 1193 грн 85 коп. ( одна тисяча сто дев`яносто три гривни 85 копійок) за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 15.11.2024 року №СЕ-19/121-24/34177-НЗПРАП; 5969 грн 25 коп. ( п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень 25 копійок) за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 06.12.2024 року №СЕ-19/121-24/35794-НЗПРАП на користь держави- стягувач платежу Держава, код доходів 24060300.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_21