Справа № 206/1819/25
Провадження № 1-кс/206/401/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року в залі суду в м. Дніпро слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 08.11.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська від старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 надійшло вищезазначене клопотання.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у 2014 року точний час та дату під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, на території Луганської області іншою особою було створене не передбачене законом збройне формування, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

В вересні - грудні 2014 року ОСОБА_5 , більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, маючи умисел на участь в діяльності не передбачених законом збройних формувань, вступив в непередбачене законом збройне формування, створене при невстановлених в ході слідства обставинах та діюче на території міста Луганськ, при цьому розуміючи, що діяльність зазначеного збройного формування спрямована на заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, депортацію населення з регіону знаходження даного збройного формування, знищення живої сили супротивника та його матеріальних ресурсів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї.

Водночас, в соціальній мережі «Однокласники» виявлено особисту електронну сторінку ОСОБА_5 під назвою « ОСОБА_6 », на вказаній сторінці розміщені фотографії, де ОСОБА_5 у військовій формі, знаходиться поблизу бойової техніки БМП.

Крім того, на інших фотографіях, викладених в вересні-грудні 2014 року, ОСОБА_5 зображений на групових фотографіях поряд з іншими особами у військовому обмундируванні, які використовують незаконні збройні формування так званої «лнр», тримає в руках предмет схожий на автомат АК-74, або іншу зброю та вибухові пристрої.

В жовтні 2014 року на фотографії ОСОБА_5 знаходиться біля бойової техніки БМП з надписом «Новороссия» та на фотографії від 06 грудня 2014 грудня останній перебуває біля знаку «Раївка», що свідчить про те, що в цей час він перебуває на не підконтрольній українській владі території Луганської області.

Вступивши в зазначене збройне формування, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності формування, став приймати активну участь в збройному формуванні, а саме виконував вказівки осіб, які були рангом вище.

Тим самим встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 в участі у діяльності не передбачених законом збройних формувань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

18 листопада 2016 року за вказаним вище фактом складено письмове повідомлення ОСОБА_5 про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке вручене, спеціалісту Біловодської селищної ради ОСОБА_7 , з метою передачі ОСОБА_5 , через те, що підозрюваний переховується від органів досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, за місцем проживання відсутній.

02 грудня 2016 року слідчий звернувся до слідчого судді Біловодського районного суду Луганської області з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

02 грудня 2016 року ухвалою слідчого судді Біловодського районного суду Луганської області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У подальшому слідчим суддею Біловодського районного суду Луганської області неодноразово надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

06 грудня 2016 року органом досудового розслідування, відповідно до ст. 281 КПК України, через те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено у розшук.

06 грудня 2016 року досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, та який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Наявність зазначених ризиків дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання за вчинення злочину в якому підозрюється, а також має можливість чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності. Тому, беручи до уваги обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місті його постійного проживання, які свідчать про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просить суд надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі з обставин викладених у ньому.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 приймає участь у незаконних збройних формуваннях. Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2016 року за № 0000487 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 260 КК України.

Також судом оглянуто рапорт інспектора Біловодського ВП ГУНП в Луганській області від 08.11.2016 року; акт огляду мережі інтернет від 08.11.2016 року; копії протоколів допиту свідків; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; копію повідомлення про підозру від 18.11.2016 року; постанову про зупинення кримінального провадження та оголошення підозрюваного у розшук від 06.12.2016 року; копію ухвали слідчого судді Біловодського районного суду Луганської області від 14 січня 2022 року та інші матеріали.

Дослідивши подані матеріали, приходжу до висновку про необхідність задовольнити клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

У відповідності до ч. 1 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

3) відкликання ухвали прокурором (ч. 1 ст. 190 КПК України).

Статтею 191 КПК України передбачено, що затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

-актом огляду соціальної сторінки в мережі Інтернет від 08.11.2016, де ОСОБА_5 у військовій формі, тримає в руках предмети, візуально схожі на зброю;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка є знайомою підозрюваного, яка підтверджує, що ОСОБА_5 у 2014 році виїхав до м. Луганськ та перебуває на службі в т. зв. «лнр»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який є знайомим підозрюваного, та який також підтвердив, що ОСОБА_5 у 2014 році виїхав до м. Луганськ та перебуває на службі в т. зв. «лнр»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який зазначив, що при перетинанні блокпосту, що належить до т. з.в. «лнр» в напрямку м. Луганськ в грудні 2015 року, останній бачив на зазначеному блокпості ОСОБА_5 в камуфльованій військовій формі та зі зброєю в руках, який контролював рух транспортних засобів;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2016, в ході якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 серед пред`явлених йому 4-х фотознімків.

Слідчий суддя вважає доведеним, що у кримінальному провадженні наявні ризики того, що у разі не обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в учиненні якого він підозрюється, а також те, що ОСОБА_5 постійного місця роботи не має, не одружений, дітей не має, що свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, місцезнаходження останнього на теперішній час не встановлено.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_5 , останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності

Врахувавши дійсні обставини справи, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання підозрюваної з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Вважаю за доцільне встановити термін дії даної ухвали на строк шість місяців.

Також суд на виконання вимог ч. 2 ст. 190 КПК України зазначає контактні дані старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 : 49020, м. Дніпро, вул. Гайова, 78, контактний телефон НОМЕР_1 .

Керуючись ст.ст. 188-190, 307, 309, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 08.11.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у судовому розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дана ухвала про дозвіл на затримання втрачає законну силу 03 жовтня 2025 року.

Ухвала слідчого судді про надання дозволу на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1