УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшої слідчої СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000108 від 01.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 361 Кримінального кодексу України,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

1.1. 25.11.2024 слідча за погодженням з прокурором звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням, в якому просила накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль «Volkswagen Golf», чорного кольору, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ; на 1/3 квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 ; житловий будинок по АДРЕСА_2 , власником якого є батько підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .

1.2. Вказується, що ГУНП в Житомирській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000108 від 01.02.2024, в межах якого 22.11.2024 ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 361 КК України.

1.3. Посилаючись на те, що у зазначеному кримінальному провадженні потерпілими завдано шкоду на загальну суму 1 168 163,22 грн, підозрюваний ОСОБА_6 є неповнолітнім у зв"язку з чим відповідальність за відшкодування шкоди покладається на його батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , слідча просила накласти арешт на майно, власниками якого є батьки підозрюваного з метою забезпечення заявлених цивільних позовів, а також посилалась на те, що санкція ч. 5 ст. 190 КК України за якою кваліфіковані дії підозрюваного ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

ІІ. ПРОЦЕДУРА

2.1. Слідча подала заяву, в якій просила проводити розгляд клопотання без її участі.

2.2. Підозрюваний ОСОБА_6 та власники майна ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у судове засідання не викликались, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

ІІІ. НОРМИ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОЦЕСУАЛЬНОГО ПРАВА (КПК України)

Стаття 170. Накладення арешту на майно

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно […]підлягає […] конфіскації […], для […] можливої конфіскації майна. […]

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

[…] 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

[…] 6. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, […] фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, […] за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, […].

[…] 10. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою […] слідчого судді […] визначено необхідність арешту майна.

Стаття 173. Вирішення питання про арешт майна

1. Слідчий суддя відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. […]

2. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

[…] 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, […] (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного […], третіх осіб.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

4.1. Встановлено, що ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000108 від 01.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 361 Кримінального кодексу України.

4.2. В межах зазначеного кримінального провадження 22.11.2024 ОСОБА_6 письмово повідомлено про зміну підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень:

- у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, шляхом здійснення незаконних операцій із використанням електронно- обчислювальної техніки, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України;

- у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, шляхом здійснення незаконних операцій із використанням електронно- обчислювальної техніки, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України;

- у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361 КК України;

- у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненому повторно, тобто у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 361 КК України;

- у несанкціонованому в втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненому повторно організованою групою, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 361 КК України.

4.3. Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, за клопотанням сторони обвинувачення.

4.4. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Європейської Конвенції передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

4.5. Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що стверджується у сукупності: копіями протоколів заяв про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 29.01.2024, ОСОБА_9 від 09.04.2024, ОСОБА_10 від 27.03.2024, ОСОБА_11 від 12.03.2024, ОСОБА_12 від 18.04.2024, ОСОБА_13 від 14.02.2024, ОСОБА_14 від 28.05.2024; копіями протоколів допиту потерпілих ОСОБА_8 від 29.01.2024, ОСОБА_9 від 10.04.2024, ОСОБА_15 від 28.03.2024, ОСОБА_10 від 27.03.2024, ОСОБА_12 від 19.04.2024, ОСОБА_13 від 14.02.2024, ОСОБА_16 від 01.03.2024, ОСОБА_17 від 05.02.2024, ОСОБА_14 від 11.07.2024, ОСОБА_18 від 04.04.2024, ОСОБА_19 від 25.03.2024, ОСОБА_20 від 23.04.2024, ОСОБА_21 від 20.04.2024, ОСОБА_22 від 10.06.2024; копіями протоколів огляду предметів від 08.02.2024, від 10.04.2024, від 19.04.2024; копіями протоколів огляду від 12.07.2024, від 28.03.2024, від 23.05.2024, від 23.05.2024, від 22.05.2024, від 23.05.2024, від 01.09.2024, від 13.02.2024, від 20.05.2024, від 12.07.2024, від 12.07.2024, від 15.07.2024, від 13.07.2024, від 20.04.2024, від 30.09.2024; копіями висновків експерта від 11.09.2024, від 02.10.2024, від 22.10.2024.

4.6. З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що внаслідок вчинених кримінальних правопорушень потерпілим ОСОБА_13 заподіяна шкода в сумі 27898,80 грн, ОСОБА_23 - 67525,80 грн., ОСОБА_8 - 282073,00 грн., ОСОБА_16 - 54394,00 грн., ОСОБА_17 - 58188,00 грн., ОСОБА_10 - 19092,00 грн., ОСОБА_11 - 51599,00 грн., ОСОБА_24 - 111998,00 грн., ОСОБА_19 - 45022,65 грн., ОСОБА_15 - 134998,00 грн; ОСОБА_25 - 68034,30 грн., ОСОБА_9 - 12941,26 грн., ОСОБА_20 - 51999,00 грн., ОСОБА_21 - 51999,00 грн., ОСОБА_12 - 52653,00 грн, ОСОБА_22 - 47747,41 грн., ОСОБА_14 - 30000,00 грн. Тобто загальний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням становить 1 168 163,22 грн.

4.7. За правилами статті 1178 ЦК України неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

4.8. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №387291861 від 18.07.2024 вбачається, що відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно за особою з РНОКПП НОМЕР_2 ( ОСОБА_6 згідно з паспортом гр. України) відсутні.

4.9. Батьками підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , що стверджується відомостями з актового запису про народження від 178 від 14.03.2007.

4.10. Встановлено, що за ОСОБА_5 зареєстрована на праві власності:

- 1/3 частка на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , що стверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно №404226628 від 18.11.2024;

- автомобіль «Volkswagen Golf», 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відомостями Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області від 22.04.2024.

4.11. Також встановлено, що за ОСОБА_7 зареєстрована на праві власності 64/100 частки житлового будинку, загальною площею 127,2 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 23.08.2013, що стверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно №404226214 від 18.11.2024.

4.12. Отже, ураховуючи наявність обґрунтованої підозри неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вчинення яких потерпілим у кримінальному правопорушенні завдано шкоду у загальному розмірі 1 168 163,22 грн, а також відсутність у неповнолітнього підозрюваного майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, слідчий суддя вважає наявними підстави, передбачені частиною 1 та пунктом 4 частини 2 статті 170 КПК для накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (батькам підозрюваного) з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень шляхом позбавлення їх права на відчуження та розпорядження належного їм майна без позбавлення права користування цим майном, що є розумним та співрозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження.

4.13. Разом з тим, слідчий суддя вважає безпідставними вимоги клопотання щодо накладення арешту на весь будинок за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки за ОСОБА_7 зареєстровано право власності лише на 64/100 частки цього будинку.

4.14. Крім того, слідчий суддя вважає хибними посилання слідчої на те, що санкція ч. 5 ст. 190 КК України за якою кваліфіковані дії підозрюваного ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, оскільки відповідно до статті 98 КК України такий вид додаткового покарання як конфіскація майна не підлягає застосуванню до неповнолітніх.

4.15. За вказаних обставин, клопотання слідчої підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 131, 132, 170-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , задовольнити частково.

2. Накласти арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження на таке майно:

1) автомобіль «Volkswagen Golf», чорного кольору, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_5 (законний представник підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 (законний представник підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

3) 64/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_7 (законний представник підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

3. У задоволенні решти вимог клопотання, відмовити.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню.

5. Копію ухвали видати слідчій та надіслати власникам майна для відома.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1