Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/561/2025 Справа № 641/1715/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м.Харків

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному проваджені, відомості у якому внесені до ЄРДР за №0000400 від 06.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_3 із заявою про скасування арешту майна на автомобіль , який їй належить, а саме «Audi A3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні відомості у якому внесені до ЄРДР за № 0000400 від 06.03.2025, в частині заборони користування.

Заявник ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи про скасування арешту майна, без її участі, вимоги заяви підтримала.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином , про причини своєї неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

06.03.2025 слідчим суддею Комінтернівського районного суду міста Харкова було розглянуто та задоволено клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 06.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме автомобіль «Audi A3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 та місцем зберігання автомобілю «Audi A3», реєстраційний номер НОМЕР_1 визначено майданчик тимчасового тримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль «Audi A3», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 , тобто заявнику по справі.

Згідно листа старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 за вх.№ ЕП 1419/25 від 09.04.2025 року встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № № 0000400 від 06.03.2025 за фактом ДТП , за ч.1 ст.286 КК України. По кримінальному провадженню призначена судово-автотехнічна експертиза технічного стану автомобіля «Audi A3», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,та експертом автотехником ХНДЕКЦ вищевказаний автомобіль був оглянутий. На теперішній час судово-автотехнічна експертиза закінчена та в подальшому по даному кримінальному провадженню не має потреби будь-яких експертних досліджень пов`язаних з вищевказаним автомобілем.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбаченого ст. 303 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, одними із основоположних засад кримінального провадження, визначеними статтею 7 КПК України, є верховенства права та недоторканність права власності.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також положеннями п. 166 рішення Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України" встановлено, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою). Пункт 168 приведеного вище рішення говорить про те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до приписів ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що у кримінальному провадженню № 0000400 від 06.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, проведено необхідні слідчі дії з речовим доказом, а саме автомобілем «Audi A3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , суд вважає, що доводи, наведені заявником у клопотанні про скасування арешту майна обґрунтовані, та відповідно потреба в застосуванні арешту майна відпала.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що заява про скасування арешту майна обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 174-176, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, в частині заборони його користування, що накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.03.2025 року на автомобіль «Audi A3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 .

Зобов`язати орган досудового розслідування повернути автомобіль «Audi A3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власнику майна- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1