Номер провадження 1-кс/754/772/25
Справа № 754/3541/25
У Х В А Л А

Іменем України

07 березня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000727 від 06.03.2025,

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000727 від 06.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначає, що впровадженні відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000727 від 06.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.03.2025 приблизно о 15:50 годині, в м. Києві, водій ОСОБА_4 керуючи автобусом «Богдан А-09202» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на території автовокзалу «Дарниця», що за адресою: м. Київ, вул. Леоніда Каденюка, 1, рухаючись заднім ходом, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , котра в цей час перебувала поруч задньої частини транспортного засобу. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до КНП «КМКЛ ШМД».

По факту ДТП до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000727 від 06.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого ВРЗСТ СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , автобус «БОГДАН А-09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова ТЗ: НОМЕР_2 , vin ТЗ: НОМЕР_2 , 2008 року випуску, жовтого кольору - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000727 від 06.03.2025 року.

Власником автобусу «БОГДАН А-09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова ТЗ: НОМЕР_2 , vin ТЗ: НОМЕР_2 , 2008 року випуску, жовтого кольору, є юридична особа: ТОВ "ПАСБРАЙТ", , яка зареєстрована за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Металургів, 22, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії СТ0344281 від 30.08.2023.

На момент ДТП за кермом автобусу «БОГДАН А-09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова ТЗ: НОМЕР_2 , vin ТЗ: НОМЕР_2 , 2008 року випуску, жовтого кольору, перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час транспортний засіб «БОГДАН А-09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова ТЗ: НОМЕР_2 , vin ТЗ: НОМЕР_2 , 2008 року випуску, жовтого кольору, зберігається на паркувальному майданчику кіностудії «Film UA», що за адресою: м. Київ, вул. Електротехнічна, 10, який був вилучений 06.03.2025 під час огляду місця дорожньо-транспортної події.

З метою перевірки технічного стану автобусу «БОГДАН А-09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова ТЗ: НОМЕР_2 , vin ТЗ: НОМЕР_2 , 2008 року випуску, жовтого кольору, у кримінальному провадженні призначено судову автотехнічну експертизу технічного стану вказаного автомобіля.

Крім того в ході проведення досудового розслідування може виникнути необхідність у призначення інших експертиз для проведення яких, потрібно надати експертам зазначений транспортний засіб.

У зв`язку з тим, що вказаний транспортний засіб є речовим доказом, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, прокурор клопоче про накладення арешту на вказаний транспортний засіб з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, про час, день та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, в якій клопотання підтримала, та просила його задовольнити за наведених в ньому підстав. Представник власника майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (п.1 ч. 10 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначила, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане нею в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

З огляду на положення ч.ч.1, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Прокурором в клопотанні доведено підстави вважати, що накладення арешту на вилучений в ході огляду місця події транспортний засіб є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки він відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, містить на собі сліди кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, вимоги, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки транспортний засіб, про арешт якого клопоче прокурор, відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КК України, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Щодо вимоги прокурора у клопотанні про визначення місця зберігання транспортного засобу на паркувальному майданчику кіностудії «Film UA», що за адресою: м. Київ, вул. Електротехнічна, 10, слідчий суддя зазначає наступне.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Вирішення питання в частині визначення місця зберігання транспортного засобу, визнаного речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000727 від 06.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, є виключною компетенцією слідчого у кримінальному провадженні, отже слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на транспортний засіб не має компетенції визначати місце зберігання такого речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий судя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000727 від 06.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт, з метою збереження речових доказів, на транспортний засіб «БОГДАН А-09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова ТЗ: НОМЕР_2 , vin ТЗ: НОМЕР_2 , 2008 року випуску, жовтого кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 30.08.2023, належить юридичній особі ТОВ "ПАСБРАЙТ", , із забороною його відчуження, розпорядження, користування.

Ухвалу слідчого судді направити прокурору для виконання, володільцю майна до відома.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1