15.04.2025
Справа № 642/1166/23
Провадження № 1-кс/642/534/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2025 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, в якому він просив повернути вилучені у нього під час обшуку речі, а саме папку помаранчевого кольору з документами щодо оформлення спадщини на гр. ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що вилучені речі та документи не мають відношення до кримінального провадження, але перебувають під арештом більше року.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав клопотання та зазначив, що в провадженні, яке розслідується слідчим ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП України в Харківській області, він є свідком, під час обшуку у нього було вилучено папку з документами щодо спадкового майна ОСОБА_4 , який є його товаришем. При цьому ОСОБА_4 отримав від нього гроші, а натомість надав йому довіреність, після чого поїхав до рф, та на даний час не повернувся. Всі документи в папці видані на законній підставі і немає підстав її утримувати, протягом двух років будь-які слідчі дії щодо зазначених документів не проводилися і не проводяться. У нього відсутні ухвали суду про арешт майна та копії документів, які знаходяться у папці. В подальшому було з`ясовано, що на ім`я ОСОБА_4 мається депозит в Ощадбанку, який він не може отримати за відсутності довіреності ОСОБА_4 , а гривня з часом знецінюється, крім того, довіреність має відповідний строк, який може закінчитися.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності та заперечував проти зняття арешту з майна.

Відповідно до вимог ч. 1 і 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя, вислухавши власника майна, дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що на даний час у провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000754 від 20.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 16.05.2023 було накладено арешт на майно, що було вилучено 11 травня 2023 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-16 (шістнадцять) предметів зовні схожих на патрони калібру 5.45х39 мм з маркуванням 270 82, які було вилучено до паперового конверту;

-папку помаранчевого кольору з документами, щодо оформлення спадщини на гр. ОСОБА_4 ;

-три банківські карти № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , вилучені до експертного пакету №2656860;

-мобільний телефон Redmi Note 8 Pro, imei: НОМЕР_4 , який вилучено до паперового конверту.

Місцем зберігання арештованого майна визначено камеру схову речових доказів відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, 1.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.08.2024 ОСОБА_3 скасовано арешт на частину вилученого майна, а саме повернуто власнику три банківські карти № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та мобільний телефон Redmi Note 8 Pro, IMEI: НОМЕР_4 .

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до положень статей 7, 16 КПК України, встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст. ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до положень статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, а саме, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

Арештоване майно на даний час є речовим доказом, має суттєве значення для кримінального провадження і накладення арешту було зумовлено метою запобігання його приховування, знищення чи спотворення.

Власником майна ОСОБА_3 не наведено достатніх відомостей про те, що вказане у клопотанні майно втратило доказове значення для кримінального провадження і відсутні підстави для подальшого застосування арешту майна.

Слідчий ОСОБА_5 у своїй заяві заперечував саме з тієї підстави, що вказані документи, які містяться в папці помаранчевого кольору, мають суттєве значення для подальшого розслідування даного кримінального провадження.

Окрім того, викладені у клопотанні ОСОБА_3 обставини не спростували підстав для накладення арешту, які зазначені в ухвалі слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 16 травня 2023 року, накладений арешт не може вважатися необґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини як джерела права, суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення, але це не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від його характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Салов проти України», «Проніна проти України», «Серявін та інші проти України», «Руїс Торіха проти Іспанії»).

За наведених обставин, враховуючи, що майно, яке перебуває під арештом, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, відноситься до речових доказів у кримінальному провадженні, на який було обґрунтовано накладено арешт ухвалою слідчого судді, а також необхідність у накладенні арешту полягає в збереженні речових доказів, що передбачено ч. 2 ст. 170 КПК України, потреба у застосуванні арешту на вказане майно не відпала, тому підстав для скасування арешту не вбачається.

З урахуванням вищезазначеного в задоволенні клопотання власника майна про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 16.05.2023 слід відмовити.

Ухвали слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна, і про повне або часткове скасування арешту майна відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України у взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК України апеляційному оскарженню не підлягають, що узгоджується з позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2024 року у справі № 712/191/23 (провадження № 51-3208кмо23).

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має легітимну мету, не порушує принципу пропорційності між гарантованими правами особи у ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та суспільною необхідністю, а також відповідає принципу правової визначеності.

При цьому відмова у скасуванні арешту майна не позбавляє особу права звернутися до суду з повторним клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України як на досудовому розслідуванні, так і під час судового провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,173, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення складено 15.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1