У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000052 від 21 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 від 21 серпня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 та передано відповідні матеріали.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не відповідає вимогам статей 170, 171 КПК України.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів та спеціальної конфіскації..

За правилами частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

У клопотанні прокурора зазначено, що арешт необхідно накласти на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 від 21 серпня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи військової частини НОМЕР_1 з іншими невстановленими особами, які здійснюють комерційну діяльність, здійснили закупівлю квадрокоптерів та іншого майна за завищеними цінами на суму близько 3 млн грн, чим завдали збитки державі у великих розмірах в умовах воєнного стану.

16 грудня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_3 , який вносив інформацію про укладення договорів на закупівлю на поставку робіт, товарів, послуг, яку здійснювали службові особи В/Ч НОМЕР_1 у 2023-2024 роках, а також про їх фактичне виконання, до системи публічних закупівель Prozorro після того як договори були фактично виконані, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Samsung Galaxy A 32, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , блакитного кольору в чохлі чорного кольору; жорсткий диск Transcend StoreJet 750 GB.

Постановою старшого детектива відділу детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області ОСОБА_4 від 16 грудня 2024 року вищевказане майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному проваджені.

Разом з тим, у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 171 КПК України, у клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності арешту вищевказаного майна з огляду на те, що метою його застосування є збереження речових доказів, щодо відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема, які саме сліди вчинення кримінального правопорушення містить вищевказане майно, або які саме інші відомості містить, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також не обґрунтовано на підтвердження яких фактів та обставин воно слугуватиме речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його слідчому та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог статті 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його слідчому на підставі частини третьої статті 173 КПК України для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000052 від 21 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України, повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1