Справа № 308/1708/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
14.04.2025 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/80/25, за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 04 лютого 2025 року,
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 04 лютого 2025 року, частково задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного за ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, строком на 60 днів до 02.04.2025.
На ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: цілодобово не залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками та експертами у цьому кримінальному проваджені; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії зазначеної ухвали визначено до 01.04.2025 року включно.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був залучений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до злочинної схеми, відповідно до якої, особу призовного віку від 18 до 60 років, якій обмежено виїзд за кордон, він підвозить до визначеного місця, після чого садить її до вантажного транспортного засобу, де наявне спеціальне місце (схованка), на якому у подальшому він перетинає державний кордон України в межах пунктів пропуску, за грошову винагороду у розмірі 14 000 доларів США.
У жовтня місяці 2024 року ОСОБА_8 , зустрівся у невстановленому на даний час органом досудового розслідуванні місці з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомив останньому, що він зможе організувати незаконне переправлення його через державний кордон України в межах пункту пропуску за грошову винагороду у розмірі 14 000 доларів США.
На виконання вказаної схеми, ОСОБА_8 , діючи умисно, 01.12.2024 близько 12:00 год., в ході телефонної розмови з ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, повідомив останньому, що він організує його незаконне переправлення через Державний кордон України, ще раз повідомив про необхідність надати грошові кошти у розмірі 14 000 доларів США, половину з яких необхідно буде надати одразу, а іншу половину після перетину Державного кордону України та повідомив, що необхідно перекинути фото закордонного паспорту.
У подальшому, ОСОБА_8 , діючи умисно, на виконання заздалегідь розробленої злочинної схеми, 04.12.2024 близько 14:26 год., в ході телефонної розмови з ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, повідомив останньому, що незаконне переправлення останнього відбудеться у січні місяці 2025 року.
29.01.2025 близько 13:40 год. ОСОБА_8 приїхав до АЗС «МОТТО», що по автодорозі М-06 «Київ-Чоп» за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Об`їзна, 9 на транспортному засобі марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , де зустрівся з ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, та повідомив останньому, що його незаконне переправлення через Державний кордон України відбудеться або 01.02.2025 або 02.02.2025, але перед цим необхідно буде ще раз зустрітися 01.02.2025, після чого ОСОБА_8 на вказаному транспортному засобі поїхав до Угорщини.
Надалі, 01.02.2025 близько 22:50 год. ОСОБА_6 , діючи умисно, на виконання заздалегідь розробленої злочинної схеми, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , приїхав на парковку ТЦ «Дастор», що за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 89 на автомобілі марки «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням останнього, де зустрілись з ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, після чого останні здійснили останньому інструктаж з приводу перетину Державного кордону України та ОСОБА_8 висунув вимогу надати частину грошових коштів у розмірі 500 доларів США, в результаті чого ОСОБА_9 надав ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 500 доларів США та повідомив, що 02.02.2025 у другій половині дня він поїде у вантажному транспортному засобі через пункт пропуску «Ужгород» вантажний термінал, після чого потрапить до Словацької Республіки, а також повідомив, що перед перетином Державного кордону необхідно буде надати частину обумовленої грошової винагороди у розмірі 7 000 доларів США і він його повезе або хтось інший.
02.02.2025 близько 13:50 год. ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , на виконання заздалегідь розробленої злочинної схеми, приїхав на парковку ТЦ «Дастор», що за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 89 на автомобілі марки «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням останнього, де зустрілись з ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, після чого посадили його в автомобіль та поїхали у напрямку об`їзної дороги міста Ужгорода, після чого приїхали до автосалону «Мітсубісі», що у м. Ужгороді, вул. Об`їзна, 20 та зупинилися позаду вантажного транспортного засобу марки «DAF», моделі «XF105», д.н.з. НОМЕР_3 , який був з`єднаний з напівпричепом марки «SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У подальшому ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_9 заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США за організацію незаконного переправлення його через Державний кордон України, а ОСОБА_8 надав вказівку ОСОБА_9 сісти у вище вказаний вантажний транспортний засіб, який у подальшому попрямував у напрямку Державного кордону України, а саме до пункту пропуску «Ужгород» на вантажний термінал.
В свою чергу ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були викриті правоохоронними органами та затримані на АЗС «ОККО», що за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Івана Кротона, 101 під час спроби обміну грошових коштів.
У подальшому, ОСОБА_10 , діючи за вказівкою ОСОБА_8 , на виконання заздалегідь розробленої злочинної схеми, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у вантажному транспортному засобі марки «DAF», моделі «XF105», д.н.з. НОМЕР_3 , який був з`єднаний з напівпричепом марки «SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_4 , в салоні якого перебував ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, цього ж дня о 21:28 год заїхав на пункт пропуску «Ужгород» вантажний термінал та подав документи для подальшого митного та прикордонного контролю, в той час сховавши ОСОБА_9 у спальному відсіку, чим приховав його від працівників митної та прикордонної служби з метою його незаконного переправлення через держвний кордон України.
Пройшовши прикордонний контроль, ОСОБА_10 02.02.2025 близько 22:05 год. було викрито правоохоронними органами та затримано на митному посту «Ужгород» вантажний термінал, що за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224.
02 лютого 2025 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
03 лютого 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 02.02.2025; протоколами оглядів місця події від 02.02.2025; показами свідка ОСОБА_9 від 23.10.2024; додатковими показами свідка ОСОБА_9 від 03.02.2025; показами підозрюваного ОСОБА_6 від 02.02.2025; протоколом виготовлення ідентифікованих, несправжніх (імітаційних) засобів від 01.02.2025; протокол про ідентифікацію (помічення) та вручення грошових коштів. Також слідчий в клопотанні зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. На думку сторони обвинувачення наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 , усвідомлюючи неминучість покарання у випадку засудження за злочин, а також будучи байдужим до законних вимог органів державної влади про вчинення тих чи інших дій (наприклад, вимог з`явитися до суду тощо), може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також, варто зазначити та врахувати факт, що ОСОБА_6 офіційно проживає у прикордонному районі, обізнаний у методах організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, має всі підстави для виїзду офіційно за межі території України, а тому в будь-який момент з легкістю може покинути межі України та переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.
Крім цього, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 з метою зміни його показань на його користь, оскільки підозрюваному добре відомо його контактні мобільні телефони та будучи на волі він зможе здійснити підкуп чи застосувати насильство до нього, а також інших свідків, які на даний час не встановлені, однак здійснюються всі необхідні заходи з метою їх встановлення, або ж на інших підозрюваних, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, свідки не зможуть почувати себе у безпеці у випадку якщо знатимуть, що ОСОБА_6 перебуває на волі.
Крім цього, на думку сторони обвинувачення наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ст.177 КПК України). Одночасно він вчинив злочин у сфері недоторканності державних кордонів, отже є підстави вважати, що в підозрюваного ОСОБА_6 є достатньо рішучості для вчинення й інших кримінальних правопорушень.
Слідчий зазначає, що зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що ОСОБА_6 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого злочину, яке у свою чергу не може бути іншим ніж
На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання завдань досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, орган досудового розслідування просить розглянути дане клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Мукачівського району, с. Косино, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у розмірів 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Зі змісту ухвали слідує, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Також враховано характеризуючі дані підозрюваного (вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Косино Мукачівського району Закарпатської області, українець, громадянин України, уродженець, тобто веде осілий спосіб життя, має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , за яким проживає фактично, не одружений, раніше не судимий). Слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеними, а саме: можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки існує ризик незаконного впливу на них, які під тиском підозрюваної можуть змінити показання або надавати неправдиві покази. Також, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання слідує, що клопотання розглядалось за участі як підозрюваного ОСОБА_6 , так і його захисника адвоката ОСОБА_12 , а також прокурора ОСОБА_5 що свідчить про дотримання слідчим суддею передбачених ст. 193 КПК України вимог, у тому числі, дотримання права особи на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєного кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів констатує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторонами кримінального провадження не оспорюється.
Також обґрунтованим є і висновок слідчого судді про обґрунтованість ризиків, які встановлені стороною обвинувачення, а саме те, що ОСОБА_6 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом із цим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки виходячи з встановлених слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що в силу характеру конкретного діяння, в якому підозрюється ОСОБА_6 , та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема, обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування та необхідність запобігання ризиків, передбачених статтею п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, але не доведено обставини, передбачені п. 4, 5 ч. 1 цієї статті.
Погоджуючись із цим висновком, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дав обґрунтовану оцінку відомостям про особу підозрюваного, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Косино Мукачівського району Закарпатської області, українець, громадянин України, уродженець, тобто веде осілий спосіб життя, має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , за яким проживає фактично, не одружений, раніше не судимий.
Враховуючи наведене вище, слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт без застосування електронних засобів контролю, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.
Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.
Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги ці обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, прийшов до належних висновків про часткове задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість і необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.
Твердження апеляційної скарги про те, що з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, слідчим суддею невірно встановлено, що інший запобіжний захід, окрім домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як таке, що не підтверджено жодними доказами та ґрунтується виключно на припущеннях, а відтак і жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.
Із цих підстав, як такі, що не знаходять свого підтвердження, спростовуються наведеними вище судженнями, а відтак визнаються безпідставними та необґрунтованими і доводи апеляційної скарги про те, що рішення слідчого судді є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи, встановлених при розгляді клопотання.
Інші обставини, які б давали підстави для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено.
Водночас, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, обґрунтовано покладено на підозрюваного такі процесуальні обов`язки: цілодобово не залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками та експертами у цьому кримінальному проваджені; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України є законна та обґрунтована і підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною обвинувачення не вказується; що строк дії оскаржуваної ухвали на момент розгляду апеляційної скарги сплив, що свідчить про те, що така втратила чинність у часі.
Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 04 лютого 2025 року, відхилити.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 04 лютого 2025 року, якою частково задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного за ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, строком на 60 днів до 02.04.2025, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: