Провадження № 1-кп/470/23/25
Справа № 470/553/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2024 року за №0001420 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, одруженого, утриманців не маючого, пенсіонера, не військовозобов`язаного, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , що проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді старшого водія 1 розрахунку (ДКШМ) 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «сержант»,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2022 року обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, було призвано на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01 березня 2022 року № 37 (по стройовій частині) обвинуваченого ОСОБА_3 який перебував у військовому званні «сержант» було призначено на посаду стрільця 3 відділення охорони 4 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 та зараховано до списків особового складу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Сухопутних військ Збройних Сил України) від 07.05.2022 року № 45-РС сержанта ОСОБА_3 було призначено на посаду старшого водія 1 розрахунку (ДКШМ) 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , а наказом командира військової частини НОМЕР_1 №137 від 17.05.2022 року (по стройовій частині) ОСОБА_3 який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та з 17 травня 2022 року обвинувачений вважався таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 01 березня 2022 року, тобто з моменту зарахування обвинуваченого ОСОБА_3 до особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За статтею 1 Закону України «Про оборону України» - воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно з п.п. 1-3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби, а також поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запровадження в Україні воєнного стану та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану сержанту ОСОБА_3 достеменно було відомо і до самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, сержант ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16,49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, близько 12 год. 15 вересня 2022 року, обвинувачений ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді старшого водія 1 розрахунку (ДКШМ) 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби базовий табір кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 в межах території Баштанського району Миколаївської області та незаконно перебував за його межами, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце несення служби до 21 листопада 2022 року. 21 листопада 2022 року сержант ОСОБА_3 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та заявив про себе як про дійсного військовослужбовця військової служби за мобілізацією на період дії воєнного стану та вчинений злочин.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, самовільно залишив місце служби, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Суду показав, що на початку повномасштабного вторгнення російських військ в Україну був добровільно призваний на військову службу за мобілізацією та направлений до військової частини НОМЕР_1 . Їх взвод, для виконання бойових завдань, було направлено на територію Березнегуватської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, однак там відбувалися активні бойові дії, постійні обстріли з різних видів зброї у тому числі і хімічної, оскільки засобів захисту, підготовлених позицій, необхідного забезпечення та командування, вони не мали, вирішили скласти зброю та відійти з позицій. Через незгоду з діями командування, він покинув бойові позиції в межах населеного пункту Березнегуватської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, здав зброю, написав рапорти на переведення та повернувся до місця проживання, де став на облік у військкоматі. Перебуваючи вдома критично та негативно оцінив вчиненні дії, тому в листопаді 2022 року повідомив ІНФОРМАЦІЯ_6 про себе та вчинений злочин. У 2024 році фактично повернувся на військову службу, однак в червні 2024 року, був звільнений з військової служби у зв`язку з досягненням граничного віку (60 років) перебування на військовій службі.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_3 його вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України також підтверджується іншими доказами дослідженими під час судового розгляду.

Даними копії витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 (по стройовій частині) № 37 від 01 березня 2022 року, за яким сержанта запасу ОСОБА_3 було призвано і прийнято на військову службу під час мобілізації на особливий період, та з 01 березня 2022 року зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 на всі види забезпечення на посаду старшого стрільця 3 відділення охорони 4 взводу охорони роти охорони шостого відділу, ВОС -100868А ( т.2 а.п.51).

Даними копії витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 (по стройовій частині) № 113 від 16 травня 2022 року за якими обвинуваченого, сержанта ОСОБА_3 зарахованого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (по особовому складу) № 45- РС від 07 травня 2022 року в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 та визнано вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби, до військової частини НОМЕР_1 ( т.2 а.п.52).

Даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №137 від 17 травня 2022 року, за яким обвинуваченого, сержанта ОСОБА_3 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 07 травня 2022 року №45-РС на посаду старшого водія 1 розрахунку (ДКШМ) 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого проходження військової служби в місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , з 17 травня 2022 року було зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 та визнано вважати таким, що справи і посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків ( т.2 а.п.31).

Даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №270 від 27 вересня 2022 року, відповідно до якого, обвинуваченого сержанта ОСОБА_3 старшого водія 1 розрахунку (ДКШМ) 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , було визнано вважати таким, що 15 вересня 2022 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , виведено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення ( т.2 а.п.32).

Даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 03 жовтня 2022 року №956 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини військовослужбовцями кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 » ( т.2 а.п.7-8).

Даними копії акту службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , згідно яких зокрема було встановлено, що обвинувачений сержант ОСОБА_3 старшийводій 1 розрахунку (ДКШМ) 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , 15 вересня 2022 року під час перевірки особового складу НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 був відсутній, місце знаходження не було відомо, закріплена зброя залишилась в підрозділі оскільки самовільно залишив військову частину, та запропоновано передати копії матеріалів службового розслідування за належністю для порушення кримінального провадження ( т.2 а.п.9-18).

Даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №810 від 20 жовтня 2022 року «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини військовослужбовцями кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 », яким встановлено, що 15 вересня 2022 року зокрема військовослужбовець ОСОБА_3 самовільно залишив тимчасове місце розташування військової частини НОМЕР_1 та вибув у невідомому напрямку без зброї, чим порушив вимоги ст.1 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.6, ст.11,16,28 Статуту Внутрішньої служби та вчинив дії, що мають ознаки кримінального правопорушення та наказано направити матеріали службового розслідування за належністю, для реєстрації кримінального провадження ( т.2 а.п.27-30).

Заявою обвинуваченого ОСОБА_3 ТУ ДБР у м.Миколаєві, у якій він повідомив про себе, як про військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який самовільно залишив місце служби на території Миколаївської області (а.п.97).

Даними повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ТУ ДБР, згідно якого ОСОБА_3 21.11.2022 року заявив про себе ІНФОРМАЦІЯ_6 як про дійсного військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який 15.09.2022 року самовільно залишив місце служби базовий табір кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 на території Миколаївської області та висловив бажання продовжити військову службу ( т.2 а.п.53).

Даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №178 від 26 червня 2024 року за яким обвинуваченого ОСОБА_3 який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 25 червня 2024 року №153 РС з військової служби у відставку відповідно до п.п. «а» (за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) п.2 ч.4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», визнано вважати таким, що справи і посаду здав і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_8 . Та з 26 червня 2024 року виключено зі списків особового складу військової частини (т.1 а.п.73).

Даними військового квитка ОСОБА_3 НОМЕР_4 виданого 21 квітня 1981 року, за якими обвинуваченого з 28 червня 2024 року знято з військового обліку військовозобов`язаних ( т.1 а.п.69-72).

Таким чином, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною та кваліфікує його дії в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що за місцем проживання він має стійкі соціальні зв`язки та характеризується виключно позитивно, утриманців не має, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має незадовільний стан здоров`я та хронічні хвороби, є пенсіонером органів внутрішніх справ, має статус учасника бойових дій та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у 1990 році, за досудовою доповіддю Кропивницького районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області, має середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб ( т.1 а.п.36-38, 74, т.2 а.п.55-72).

Обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин обтяжуючих покарання обвинуваченому судом встановлено не було.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання судом повинні враховуватись тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення що відповідно до ч.5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин пом`якшуючих покарання, відсутність обтяжуючих обставин, та доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах санкції ч.5 ст.407 КК України.

Разом з тим, з урахуванням особи винного ОСОБА_3 який характеризується виключно позитивно, не є суспільно небезпечною особою, вперше притягається до кримінальної відповідальності, наявність пом`якшуючих вину обставин, а саме його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, його поведінку після вчинення злочину, а саме те, що обвинувачений самостійно і добровільно повідомив про вчинений злочин, в подальшому повернувся на військову службу та був звільнений у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на військовій службі (60 років), суд доходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків визначених статтею 76 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і призначити йому покарання, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1