Справа № 740/981/25
Провадження № 1-кс/740/323/25
УХВАЛА

03 квітня 2025 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановила:

01.04.2025 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому останній просив скасувати арешт, накладений ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.02.2025 на автомобіль марки Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_2 сірого кольору, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 , в частині заборони користування автобусом та передати йому на відповідальне зберігання.

В обгрунтування вимог посилається на те, що на теперішній час всі необхідні дослідження у кримінальному провадження проведені, потерпіла ОСОБА_4 претензій до нього не має, потерпілий ОСОБА_5 звернувся до Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області з клопотанням про закриття провадження по справі, всі заподіяні збитки відшкодовано. Автомобіль зберігається на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, на відкритій місцевості, підлягає впливу погодних умов, що може негативно вплинути на технічний стан автомобіля та псування транспортного засобу через вплив корозії.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, в заяві від 03.04.2025 просив проводити судове засідання без його участі, клопотання підтримав, повідомив, що примирився з потерпілим, останній претензій до нього не має, зобов`язується в разі необхідності на першу вимогу органу досудового розслідування надавати свій автомобіль для проведення слідчих дій.

Прокурор у судове засідання не з`явився, 03.04.2025 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, заперечив щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки у кримінальному провадженні на даний час, не встановлені всі обставини вчинення злочину, не проведені слідчі експерименти з усіма учасниками події, не призначено інженерно-транспортну експертизу. У разі скасування арешту з вищевказаного майна в частині позбавлення права користування, власник матиме можливість зробити ремонт чи переобладнання такого майна, що може завадити якісно, швидко та у розумні строки провести досудове розслідування, оскільки на автомобілі залишились сліди злочину. Учасники ДТП у ході розслідування можуть подати клопотання про визнання їх потерпілими, після чого заявити цивільні позови та клопотання про застосування заходів забезпечення позовів (щодо арешту майна). Разом з цим на даний час такі клопотання відсутні.

Потерпілий ОСОБА_5 в поданому до суду клопотанні від 03.04.2025, зазначив, що повністю вилікувався та перебуває вдома після ДТП, з ОСОБА_3 примирилися, йому відшкодована завдана шкода. Вважає, що є підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Не має наміру звертатися з клопотанням до органу досудового розслідування про проведення будь-яких слідчих дій за участю автомобіля, просив задовольнити клопотання про скасування арешту майна.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до ч.1 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, ознайомившись з клопотанням та доданими до нього документами дійшла до наступного висновку.

Встановлено, що Ніжинським РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000157 від 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з тих підстав, що 20.02.2025 близько 21:30 год. на вул. С. Прощенка м. Ніжин біля буд. № 74, автомобіль марки Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , рухаючись у напрямку вул. А. Амосова, на нерегульованій ділянці дороги здійснив зіткнення з велосипедом марки «Україна» під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , котрий переїжджав проїзну частину через нерегульовану ділянку дороги з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля. У результаті ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та з місця події був доставлений до КНП НЦМЛ на лікування.

Під час проведення огляду місця події 20.02.2025 було вилучено велосипед марки «Україна», зеленого кольору з відкритим типом рами, з діаметром коліс 28 см, та автомобіль марки Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_2 сірого кольору.

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 21.02.2025 у тому числі автомобіль марки Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_2 сірого кольору, який належить ОСОБА_3 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні та поміщено для зберігати до камери зберігання речових доказів Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.02.2025 на вказаний речовий доказ було накладено арешт.

Розгляд клопотання про скасування арешту слідчим суддею (судом) під час досудового розслідування або судового провадження регламентуються положеннями ст.174 КПК України.

Так, ч.1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Згідно з п.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з положеннями ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи, що арешт було накладено на вказане майно, як на речовий доказ, а питання щодо долі речових доказів вирішується судом при ухваленні вироку, підстави для скасування арешту відсутні.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено необхідності подальшого зберігання майна на штрафмайданчику Ніжинського РВП.

Так, ст.41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Виходячи з того, що на даний час право власності володільця на майно обмежується безпідставно, не має законної мети і не переслідує будь-які суспільні або державні інтереси, подальше зберігання арештованого майна на території Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області за відсутністю передбачених для цього достатніх правових підстав може порушити право власника (володільця), що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та преюдиційної практики Європейського суду з прав людини.

Разом з тим, враховуючи вимоги п.п.1, 2 ч. 2 ст.173 КПК України та з метою збереження речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку, що існують підстави для заборони володільцю та (або) власнику у користуванні та розпорядженні арештованим майном, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановила:

клопотання задовольнити частково.

Змінити місце зберігання арештованого майна Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , сірого кольору.

Передати автомобіль марки Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_2 сірого кольору власнику ОСОБА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , під розписку для відповідального зберігання.

Заборонити власнику ОСОБА_3 користуватися, розпоряджатися, відчужувати та здійснювати будь-які дії (ремонтні роботи) щодо відновлення автомобіля марки Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 .

Зобов`язати власника ОСОБА_3 надавати безперешкодний доступ до автомобіля марки Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 слідчому у вказаному кримінальному провадженні у разі необхідності проведення слідчих дій з використанням даного транспортного засобу.

Попередити власника ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1