У Х В А Л А

Справа №377/137/25

Провадження №1-кс/377/8/25

27 лютого 2025 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000008 від 08 січня 2025 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Славутича Київської області, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

26 лютого 2025 року до суду подано клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000008 від 08 січня 2025 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України.

На даний час у провадженні виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та/або свідків. Слід зазначити, що потерпіла у цьому ж кримінальному провадженні є матір`ю підозрюваного, з якою вони проживають разом за однією адресою, а одним зі свідків у кримінальному провадженні є його батько, та сусід по будинку, який наглядно йому знайомий.

Оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину пов`язаному з протиправним психологічним тиском на потерпілу, ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків є реальним.

Крім того, вплив ОСОБА_4 , на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні шляхом прохань, залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення може призвести до неможливості притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З приводу ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, слід зазначити, що систематичність вчинення домашнього насильства вказує на схильність підозрюваного до протиправних дій, не дивлячись на те, що останній вже неодноразово був засуджений судом за вчинення адміністративних правопорушень за фактом домашнього насильства. З огляду на це, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, а тому ОСОБА_4 , може продовжити вчиняти домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 .

Також варто зауважити, що підозрюваний ОСОБА_4 , офіційно не працює, у зв`язку з чим не має постійного джерела доходу, за місцем проживання характеризується негативно, зокрема, як такий, що зловживає спиртними напоями.

Прокурор в судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила його задовольнити, посилаючись на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та наявність ризиків, передбачених пунктами 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які підтверджені обставинами, викладеними у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання та не заперечував свою причетність до вчинення інкримінованого злочину.

Вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали, додані до клопотання, вважаю необхідним зробити наступний висновок.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, в провадженні СВ ВП № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 08 січня 2025 року за №0000008, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 всупереч положенням ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, безпричинно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань останньої та негативно впливає на їх психологічне здоров`я, погіршило якість її життя, наповнило його стресогенними факторами у значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями у вигляді тривоги, страхів, емоційного напруження.

02 червня 2024 року, 09 червня 2024 року, та 07 жовтня 2024 року ОСОБА_4 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, образах, принижуванні, у зв`язку з чим 21 червня 2024 року, 06 серпня 2024 року та 05 листопада 2024 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

16 грудня 2024 року, близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи систематично, знаходячись за місцем свого постійного проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_6 , яка є особою похилого віку та особою з інвалідністю, безпідставно вчинив сварку, висловлювався в бік потерпілої нецензурною лайкою, ображаючи її та принижуючи.

22.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Системний аналіз положень ст.17, ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 94 та ч.ч. 1, 2 ст. 368 КПК України свідчить про те, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання стосовно доведеності / не доведеності винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації її діяння відповідно до закону України про кримінальну відповідальність, оскільки вони підлягають вирішенню за результатами судового розгляду по суті обвинувального акта.

На цій стадії кримінального провадження слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів визначає, чи є вірогідною причетність особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (за стандартом «обґрунтованої підозри»), щоб застосувати до неї запобіжний захід.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, підтверджується даними, отриманими, з заяви ОСОБА_6 про вчинення відносно неї домашнього насильства її сином ОСОБА_4 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ; протоколами допитів ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 ; копіями протоколів про вчинення адміністративних правопорушень за ст. 173-2 КУпАП; постановами Славутицького міського суду Київської області справа №377/948/24 від 05.11.2024 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, справа №377/613/24 від 06.08.2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, справа №377/181/24 від 21.06.2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП якими ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 КУпАП; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , де останній вказує на обставини вчиненням ним кримінального правопорушення, та іншими матеріалами кримінального провадженнями у своїй сукупності.

Дослідивши відомості, які містяться в перелічених доказах, вважаю їх у сукупності достатніми для того, щоб у межах судового контролю, дійти висновку про можливу причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому правопорушення за тих обставин, що відображені у повідомленій йому підозрі, та про обґрунтованість останньої.

Слідчий суддя погоджується із тим, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу та/або свідків.

Прокурором в судовому засіданні також доведено, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів (праці), тому може продовжувати вчиняти злочини з метою отримання доходу.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

З урахуванням наведеного, оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені статтею 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, вагомість наявних доказів, наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому дане клопотання підлягає задоволенню і до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст. 179 КПК України підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Як вбачається з ч. 3 ст.179 КПК України, контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

Згідно з ч.7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 179, 194, 196, 376 КПК України ,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000008 від 08 січня 2025 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні римінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування на строк до 22 березня 2025 року включно наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду в даному кримінальному провадженні;

- не відлучатися із міста Славутича Вишгородського району Київської області, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному, прокурору.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і підлягає негайному виконанню.

Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1