Справа № 521/853/20
Номер провадження:1-кп/521/234/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянувши в судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 09.12.2019 року за № 0003834 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградне Белградського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Виноградне Белградського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 03.06.2019 Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_8 , матеріали щодо якого судом виділено в окреме провадження, раніше судимий, вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , котрий також має не зняту та не погашену судимість та домовилися про спільне вчинення злочинів за наступних обставин.

09.12.2019, приблизно о 00:30 годині ОСОБА_8 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Тоуоta Avensis» разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи єдиний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибули до будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , де визначили об`єктом свого злочинного посягання автомобільний акумулятор, який знаходився в автомобілі марки «Opel Vectra», потерпілого ОСОБА_9

ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розподіливши між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_8 спостерігав за навколишнім оточенням, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , підійшли до автомобіля марки «Opel Vectra» та шляхом пошкодження кришки радіатору та замку відкрили капот автомобіля, звідки таємно викрали акумулятор марки «SAF» №Б00440 вартістю 1100 гривень.

Крім того, 09.12.2019, приблизно о 02:00 годині прибули за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 54 за аналогічною схемою з автомобіля марки «Daewoo Lanos» сірого кольору д.н. НОМЕР_1 . Також, шляхом пошкодження замку відкрили капот, звідки таємно викрали акумулятор марки «Omega» сірого кольору вартістю 1500 гривень, чим завдали матеріальний збиток ОСОБА_10 .

Надалі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією.

Захисник ОСОБА_4 підтримала думку колеги.

Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтримали заявлені клопотання.

Потерпілі до суду не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку про можливість задоволення заявленого клопотання. При цьому суд виходить з наступного.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст.51 КУпАП, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Так, згідно нової редакції ст.51 КУпАП, відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідальність за ч.2 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2019 році становило 1921 грн.

Оскільки згідно обвинувального акту сума викраденого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 майна становить 1100 грн. та 1500 грн. то вказані дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за відповідними частинами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 надали згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому суд бере до уваги приписи ч.1 ст.5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 які надали згоду на закриття кримінального провадження щодо них з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази вирішують відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК України суд стягує з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи в даному кримінальному проваджені, розмір яких становить 2826,18 грн. 48 коп.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 17.06.2020 року в справі № 598/1781/17, за змістом якої кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, зокрема, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя, крім іншого, має вирішити питання про речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо.

Також Верховним Судом у постанові від 01.02.2024 року в справі № 930/497/23 зроблено висновок про те, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Водночас кримінальним процесуальним законодавством України не передбачено можливість солідарного стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

За змістом п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

З огляду на вказане, враховуючи обставини справи, суд вважає за доцільне стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в рівних частинах, тобто по 942 грн. 06 коп. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 2, 7, 100, 110, 124, 284, 286, 350, 372, 393-395, 479-2 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України закрити, на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали направити до ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_6 та ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року скасувати.

Речові докази по справі:

- чоловічу куртку темно синього кольору марки «Adidas» із білими смужками на рукавах, чоловічу темно сіру дуту куртку повернути власникам.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1