н/п 1-кп/766/3688/24
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

10.12.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6

ОСОБА_7

законного представника потерпілого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Херсона клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2024 за №0000509 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),

передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

15.10.2024 на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , дії якого кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України.

ІІ. Позиції сторін кримінального провадження

Під час судового засідання прокурор підтримав клопотання про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими, підтвердивши факт відсутності судимостей у ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 просив закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку з його примиренням з потерпілими. Свою вину визнав повністю, обставин вчиненого кримінального правопорушення не оспорював, підтвердив обізнаність щодо наслідків закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та законний представник потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити, вказавши, що жодних претензій до обвинуваченого не має.

ІІІ. Встановлені судом обставини

ОСОБА_4 29.06.2024 близько 13:22 години, керуючи технічно-справним автомобілем «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ близько 186 км, маючи реальну та об`єктивну можливість продовжувати рух в обраному напрямку, маючи об`єктивну можливість в умовах необмеженої видимості спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, порушив вимоги п. п. 2.3 «б» (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), 12.9 «б» (водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 «обмеження максимальної швидкості 50 км/год») Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306 (далі по тексту ПДР), проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не обрав безпечну швидкість свого транспортного засобу (безпечному руху автомобіля нічого не заважало, контактів з іншими транспортними засобами не було), щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив з`їзд з проїзної частини в канаву. Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пасажирам автомобіля ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з порушенням вищезазначених вимог ПДР водієм ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

IV. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

Згідно з ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 5-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Крім того суб`єктивна сторона останнього характеризується необережною формою вини.

З роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вбачається, що умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Під час вирішення питання про закриття кримінального провадження суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого. Зокрема, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, на момент вчинення правопорушення у стані алкогольного або будь-якого іншого сп`яніння не перебував.

Враховуючи викладене, а також позицію потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки жодних обмежень, визначених діючим Кримінальним процесуальним кодексом України або Кримінальним кодексом України, не вбачається.

V. Інші питання, які вирішуються судом при постановленні ухвали

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч. 1 ст. 124 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів (ч. 1 ст. 118 КПК України). Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Отже, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 справа №598/1781/17, постанова Верховного Суду від 02.12.2021 справа №449/1689/19).

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а також на підставі ст. 100 КПК України вирішити питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд враховує наступне.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, тоді як документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (п. п. 5, 7 ч. 10 ст. 100 КПК України).

Керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 284-288, 314, 371, 372, 376 КПК України, ст. 46 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням ОСОБА_4 з потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , закривши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2024 за №0000509.

2. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 11 053 гривень 60 копійок.

(ГУК у Херсонській обл./Херсонський район/24060300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37959517; Казначейство України (ел. адм. подат.) номер рахунку (ІBAN) UA0021451; код класифікації доходів бюджету: 24060300).

3. Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 05.07.2024 (№ провадження 766/10394/24), а саме: на автомобіль «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

4. Речові докази:

- рентгенографію на 3 аркушах; журнал зап. рентгенологічних документів на 2 аркушах; копії рентгенологічних знімків на 4 аркушах; копію медичної картки стаціонального хворого №3551/2024 на ім`я ОСОБА_9 на 15 аркушах залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_10