Справа № 145/51/25
Провадження №11-сс/801/79/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 16 січня 2025 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гнівань, Тиврівського району, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000017 внесеного до ЄРДР 13.01.2025 ОСОБА_8 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 16 січня 2025 року задоволено клопотання слідчого ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 14.03.2025 року (включно) без визначення застави.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що в судовому засіданні прокурором доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та при цьому на переконання слідчого судді застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних рішень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 16 січня 2025 року. Просить постановити ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний час доби з 22:00 до 06:00 год. Крім цього, просить визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмір 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконна, винесена з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, прокурором під час судового розгляду не доведені обставини для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, також вказує, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Стосовно обґрунтованості підозри, суд зазначає, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України у разі затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.

При цьому в кримінальному процесуальному розумінні існує відмінність між обґрунтованістю та доведеністю висунутої підозри, в тому числі на підставі достатніх, допустимих та достовірних доказів.

Так, у справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст.5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень".

Зі змісту ж оголошеної підозри в достатній мірі можна дійти висновку, що ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Стосовно ж наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за яке законом передбачено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, яке становить значну суспільну небезпеку.

Таким чином, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його наслідків, тяжкості імовірного покарання за злочин, по якому оголошено підозру, особи підозрюваного, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим перешкоджати повному та всебічному розслідуванню кримінального провадження, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Що стосується доводів захисника про визначення обвинуваченому розміру застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, то вони задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тому відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд вправі не визначати заставу.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 16 січня 2025 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: