Справа № 185/1657/23
Провадження № 1-кп/175/57/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

за участю захисника: адвоката ОСОБА_6

за участю обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000513 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рунгури Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на те, що під час досудового розслідування до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді утримання під вартою, дія якого під час судового провадження була продовжена, але цей строк спливає, тому вважає, що необхідно продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, ризики, які виправдовують утримання обвинуваченого під вартою нікуди не зникли, є реальними та дійсними.

В судовому засіданні обвинувачений заперечував проти заявленого прокурором клопотання про продовження його тримання під вартою. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 щодо заявленого прокурором клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою заперечував, посилаючись на те, що відсутні будь-які передбачені законом ризики, які виправдовують застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як утримання під вартою, а тому необхідно змінити цей запобіжний захід на інший більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про можливість продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Судом встановлено, що 09 лютого 2025 року спливає строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою. Також, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують утримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, що посягають на статеву недоторканість особи, він раніше був судимий за вчинення умисного злочину проти статевої недоторканості особи, судимість за скоєння якого не знята і не погашена в установленому законом порядку, інкриміновані у цьому кримінальному провадженні злочини скоєні у період умовно-дострокового звільнення обвинуваченого з місць позбавлення волі. Крім того, обвинувачений міцних соціальних зв`язків не має, є військовослужбовцем, навіть не зважаючи на те, що наразі він відсторонений від посади та виконання службових обов`язків. До того ж, обвинуваченому відома адреса проживання потерпілої в цьому кримінальному провадженні, а на цей час вказана особа судом ще не допитана. Тому суд вважає, що запобіжний захід у виді утримання під вартою є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, як переховуванню обвинуваченого від суду, незаконному впливу обвинуваченого на потерпілу в цьому кримінальному провадженні, вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження обвинуваченим кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, так і перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, ризики чого є реальними та дійсними. А обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із утриманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого в процесі розгляду кримінального провадження в суді. До того ж, жодних обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судом не встановлено. Тому посилання захисника на можливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту є безпідставними.

Таким чином, суд вважає за доцільне продовжити дію обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 04 квітня 2025 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча:

Судді: