Провадження № 11-сс/811/1770/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2024 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника- адвоката ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід особисте зобов`язання з покладення обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває (м. Львів), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначено, що вказані обов`язки покладаються на строк не більше двох місяців в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 січня 2025 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2024 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання слідчого, застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що ухвала підлягає скасуванню.

Зазначає, що своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_11 спричинили ТзОВ ТВК «Львівхолод», матеріальну шкоду на загальну суму 216, 47 грн. (без врахування ПДВ).

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Щодо наявності ризиків, зазначає, що ОСОБА_7 , у разі не обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний ніде не працює і єдиним джерелом доходу є кошти отриманні від протиправної діяльності.

Санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, а враховуючи той факт, що ОСОБА_7 розуміє невідворотність покарання, відсутність законного джерела доходів, все це може спонукати до переховування від органу досудового розслідування та суду.

Вважає, що жодний запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе виключити можливість вчинення підозрюваним аналогічних злочинів.

Прокурор ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції підтримав подану апеляційну скаргу, просив задоволити.

ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_9 апеляційну скаргу заперечили, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 , перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

22 листопада 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Судове рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 179, 194 КПК України.

За змістом п.3 ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе вказані обставини, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

З урахуванням зазначених вимог закону слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до ОСОБА_7 особистого зобов`язання.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчий суддя оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні правопорушення; ступінь його тяжкості; наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Апеляційні вимоги прокурора про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.8 ч. 5 ст. 194 КПК України, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, а тому застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є виправданим.

Підстав вважати, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, немає.

Правових підстав для скасування судового рішення апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й відсутність підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3