УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/314/25

Провадження № 1-кс/486/83/2025

19 березня 2025 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000037, внесеному 08.02.2025 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

18.03.2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000037, внесеному 08.02.2025 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що 08.02.2025 року до відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшли матеріали з департаменту кіберполіції відділу протидії кіберзлочинам в Миколаївській області про те, що в ході моніторингу мережі інтернет за допомогою ресурсу «IcacCops» встановлено, що на території Миколаївської області в м. Південноукраїнську невстановлена особа розповсюджує матеріали порнографічного характеру із залученням малолітніх осіб.

Відповідно до рапорту оперуповноваженого ВПК в Миколаївській області ДКП НП України ОСОБА_6 , встановлено, що під час моніторингу Інтернет ресурсу https://www.icaccops.com/ було виявлено, що з ІР-адреси версії IPv4: НОМЕР_1 починаючи з 16.02.2024 року систематично, здійснюється розповсюдження та завантаження файлів, які містять протиправний контент, а саме дитячу порнографію. В ході перевірки користувача за вказаною ІР-адресою за допомогою клієнту «BitTorrent», здійснює завантаження та одночасне розповсюдження файлів з порнографічним контентом, в тому числі з дитячою порнографією. Також встановлено, що ІР-адреса IPv4: НОМЕР_1 відноситься до діапазону адрес, які належать ТОВ «УкрСат» та фактичне місцезнаходження користувача знаходиться по вулиці Європейська, будинок №5 у квартирі №50-АБ в м. Південноукраїнськ Миколаївської області.

Встановлено, що IP-адреса відноситься до діапазону адрес, які належать ТОВ «УкрСат» та зареєстрована на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 05.03.2025 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем поживання: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: жорсткий диск «Toshiba» PC P300 на 1 ТБ s/n 88UAZ5WFS G9G, який поміщено до сейф пакету PSP1064939, належний ОСОБА_4 ; жорсткий диск «WD Scorpio» Blue на 1 500 GB s/n WX31EC0H9451, який поміщено до сейф пакету PSP1064938, належний ОСОБА_4 ; мобільний телефон «Xiaomi Hyper OS» на 64 ГБ модель 22126 RN91Y, ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 з сім карткою НОМЕР_4 , який поміщено до сейф пакету WAR0012254, належний ОСОБА_4 ; мобільний телефон «Vivo» модель V2023 на 128 ГБ, ІМЕІ-1: НОМЕР_5 , ІМЕІ-2: НОМЕР_6 з сім карткою НОМЕР_7 , який поміщено до сейф пакету PSP 1065119, належний ОСОБА_4 ; мобільний телефон «Xiaomi Hyper OS» на 64 ГБ модель 12 С, ІМЕІ-1: НОМЕР_8 , ІМЕІ-2: НОМЕР_9 з сім карткою НОМЕР_10 , який поміщено до сейф пакету PSP 1065120, належний ОСОБА_5 .

Встановлено, що ОСОБА_4 за місцем поживання: АДРЕСА_1 , мешкає разом зі своєю дівчиною ОСОБА_5 та вилучений під час обшуку мобільний телефон «Xiaomi Hyper OS» на 64 ГБ модель 12 С, ІМЕІ-1: НОМЕР_8 , ІМЕІ-2: НОМЕР_9 з сім карткою НОМЕР_10 , який поміщено до сейф пакету PSP 1065120, належить ОСОБА_5 .

Слідчим СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області 05.03.2025 року вилучені матеріальні об`єкти визнанні речовими доказами.

Враховуючи вищевикладене, наявні всі законні підстави для накладення арешту на вилучене майно з метою збереження, оскільки незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила про його задоволення.

Власники майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечували проти клопотання прокурора.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що надані прокурором матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучені в ході огляду речі можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У силу ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися, арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України (тобто є речовими доказами), а тому арешт на це майно слідчим суддею накладається обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та, які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000037, внесеному 08.02.2025 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні за № 0000037 від 08.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, на вилучене 05.03.2025 року у ході проведення обшуку майно, що зберігається у ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, заборонивши користування, відчуження та розпорядження вказаним майном, а саме на:

- жорсткий диск «Toshiba» PC P300 на 1 ТБ s/n 88UAZ5WFS G9G, який поміщено до сейф пакету PSP1064939, належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- жорсткий диск «WD Scorpio» Blue на 1 500 GB s/n WX31EC0H9451, який поміщено до сейф пакету PSP1064938, належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- мобільний телефон «Xiaomi Hyper OS» на 64 ГБ модель 22126 RN91Y, ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 з сім карткою НОМЕР_4 , який поміщено до сейф пакету WAR0012254, належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- мобільний телефон «Vivo» модель V2023 на 128 ГБ, ІМЕІ-1: НОМЕР_5 , ІМЕІ-2: НОМЕР_6 з сім карткою НОМЕР_7 , який поміщено до сейф пакету PSP 1065119, належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- мобільний телефон «Xiaomi Hyper OS» на 64 ГБ модель 12 С, ІМЕІ-1: НОМЕР_8 , ІМЕІ-2: НОМЕР_9 з сім карткою НОМЕР_10 , який поміщено до сейф пакету PSP 1065120, належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1