Справа № 643/4609/25
Провадження № 1-кс/643/1550/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали погодженого прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000008 від 22.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,-

установив:

З представлених суду матеріалів убачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 22.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

20.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , під час якого вилучені речі та документи, на яке слідчий просить накласти арешт.

Дане клопотання надійшло до суду 25.03.2025, подано на поштове відділення 21.03.2025.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання має бути повернуто через невідповідність таким вимогам закону.

Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2, ч. 3 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Отже, аналізуючи вказані вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку, що з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000008 від 22.01.2024 жодній особі не повідомлено про підозру, а відтак за змістом ч. 2 ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Таким чином клопотання про арешт майна третьої особи, подано слідчому судді слідчим у порушення повноважень, наданих йому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ураховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків у строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 171-173 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000008 від 22.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України повернути прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 з усіма доданими до нього документами.

Установити строк для усунення недоліків 72 години з часу отримання копії ухвали.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1