ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/1019/24 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/442/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Шахрайство
09 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові в режимі відеоконференціїї кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 03 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_8 ,-
Цим вироком ухвалено:
ОСОБА_8 яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Балаклія Харківської області, громадянки України, з повною вищою освітою, заміжньої, працюючої продавцем продовольчих товарів у ФО-П ОСОБА_9 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 14.03.2024 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 111-1 КК України до позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, судах, юридичних особах публічного права, органах, що надають публічні послуги на строк 10 років з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна,
визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання:
за ч.1 ст. 190 КК України- 1 (один) рік виправних робіт із відрахуванням 20% в дохід держави;
за ч.2 ст. 190 КК України 1 (один) рік 6 (шість ) місяців виправних робіт із відрахуванням 20% в дохід держави.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_8 у виді 1 (одного) року 6 (шести ) місяців виправних робіт із відрахуванням 20% в дохід держави.
В силу ч.4 ст. 70 КК України до новопризначеного покарання приєднати покарання, призначене за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 14.03.2024 року у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, судах, юридичних особах публічного права, органах, що надають публічні послуги на строк 10 років з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна, яке згідно ч.3 ст. 72 КК України виконується самостійно.
Строк покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, судах, юридичних особах публічного права, органах, що надають публічні послуги на строк 10 років з конфіскацією всього належного на праві власності майна обчислювати з 18 квітня 2024 року з дня набрання законної сили вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 14.03.2024 року.
Судом встановлено, що в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року та в подальшому неодноразово продовженого згідно Указів Президента України № 133/2022 від 15 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, № 58/2023 від 6 лютого 2023 року, № 254/2023 від 01 травня 2023 року, № 451/2023 від 26 липня 2023 року, № 734/2023 від 06 листопада 2023 року, № 49/2024 від 05 лютого 2024 року, 29.04.2022, у невстановлений час, за невстановлених обставин, у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме: державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам.
Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_8 у той же день та час, який не встановлено, діючи з умислом, спрямованим на заволодіння державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої передбачений Порядком, затвердженим постановою КМУ від 20.03.2022 № 332, особисто подала заяву про взяття себе на облік в електронній формі за допомогою засобу мобільного додатка Порталу Дія, під час заповнення якої внесла недостовірні дані щодо адреси свого фактичного місця проживання, а саме: буд. АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_10 , та пройшла електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, таким чином отримала статус внутрішньо переміщеної особи (далі -ВПО) При цьому ОСОБА_8 ніколи не проживала за вказаною адресою.
Внаслідок того, що ОСОБА_8 фактично ніколи не проживала за адресою, яку внесла в заяву про взяття на облік в електронній формі за допомогою засобу мобільного додатка Порталу Дія, останній було безпідставно нараховано та виплачено бюджетні кошти у вигляді державної допомоги ВПО, за період з березня 2022 року по січень 2024 року в розмірі 46 000 грн., якими остання розпорядилась на власний розсуд, чим Державі в особі Міністерства соціальної політики України завдано майнової шкоди на вказану суму.
29.04.2022, у невстановлений час, за невстановлених обставин, у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам. Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_8 у той же день та у невстановлений час, діючи з умислом, спрямованим на заволодіння державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої передбачений Порядком, затвердженим постановою КМУ від 20.03.2022 № 332, особисто подала заяву про взяття на облік свого неповнолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в електронній формі за допомогою засобу мобільного додатка Порталу Дія, під час заповнення якої внесла недостовірні дані щодо адреси фактичного місця проживання, а саме: буд. АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_10 та пройшла електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, таким чином отримавши статус ВПО. При цьому, ОСОБА_11 ніколи не проживав за вищевказаною адресою. Внаслідок того, що ОСОБА_8 фактично ніколи не проживала разом із сином ОСОБА_11 за адресою, яку внесла в заяву про взяття на облік в електронній формі за допомогою засобу мобільного додатка Порталу Дія, останній було безпідставно нараховано та виплачено бюджетні кошти у вигляді державної допомоги ВПО, за період з березня 2022 року по січень 2024 року в розмірі 69 000 грн., якими остання розпорядилась на власний розсуд, чим Державі в особі Міністерства соціальної політики України завдано майнової шкоди на вказану суму.
29.04.2022, у невстановлений час, за невстановлених обставин, у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам. Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_8 у той же день та у невстановлений час, діючи з умислом, спрямованим на заволодіння державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої передбачений Порядком, затвердженим постановою КМУ від 20.03.2022 № 332, особисто подала заяву про взяття на облік свого неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в електронній формі за допомогою засобу мобільного додатка Порталу Дія, під час заповнення якої внесла недостовірні дані щодо адреси фактичного місця проживання, а саме: буд. АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_10 та пройшла електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, таким чином отримавши статус ВПО. При цьому, ОСОБА_13 ніколи не проживав за вищевказаною адресою. Внаслідок того, що ОСОБА_8 фактично ніколи не проживала разом із сином ОСОБА_12 за адресою, яку внесла в заяву про взяття на облік в електронній формі за допомогою засобу мобільного додатка Порталу Дія, останній було безпідставно нараховано та виплачено бюджетні кошти у вигляді державної допомоги ВПО, за період з березня 2022 року по січень 2024 року в розмірі 69 000 грн., якими остання розпорядилась на власний розсуд, чим Державі в особі Міністерства соціальної політики України завдано майнової шкоди на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор, просить вирок стосовно ОСОБА_8 змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням закону, який не підлягає застосуванню - ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні їй покарання.
Виключити з резолютивної частини вироку посилання на ч. 4 ст. 70 КК України. Вважати ОСОБА_8 засудженою: за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 1 року виправних робіт із відрахуванням 20% в дохід держави; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року 6 місяців виправних робіт із відрахуванням 20% в дохід держави. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_8 засудженою до остаточного покарання у виді 1 року 6 місяців виправних робіт із відрахуванням 20% в дохід держави.
Покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 14.03.2024 стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, судах, юридичних особах публічного права, органах, що надають публічні послуги на строк 10 років з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна відповідно до ч. З ст. 72 КК України виконувати самостійно.
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що судом встановлено, що ОСОБА_8 була засуджена Балаклійським районним судом Харківської області 14.03.2024 за ч. 2 ст. 111-1 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення права займати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування та з конфіскацією майна.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 вчинила в період до січня 2024 року, тобто до ухвалення стосовно неї вироку Балаклійським районним судом 14.03.2024.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановления вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Разом з цим, згідно з ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні його за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Таким чином, застосування ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання ОСОБА_8 є зайвим.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинувачену та її захисника, які поклались на розсуд суду, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
За таких обставин посилання прокурора на необхідність виключення посилання на ч.4 ст. 70 КК України не ґрунтується на законі.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
При цьому положення ч. 3 ст. 72 КК України не тільки не виключають можливості застосування положень ст. ст.70,71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування.
Таким чином, суд першої інстанції зазначаючи про те, що ОСОБА_8 в силу ч.4 ст. 70 КК України до новопризначеного покарання належить саме приєднати покарання, призначене за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 14.03.2024 року у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, судах, юридичних особах публічного права, органах, що надають публічні послуги на строк 10 років з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна, яке згідно ч.3 ст. 72 КК України виконувати самостійно - діяв у відповідності до змісту Закону про кримінальну відповідальність.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону під час апеляційного розгляду не встановлено, а відтак вирок судуд є законним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 03 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_8 ,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення,

Головуючий

Судді