Справа №212/7447/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000899 від 23.06.2024 року з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, дітей не маючого, інвалідності не маючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2023 року за ч.ч.1,2 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі з випробувальним строком на 2 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 в порушення вимог ст.28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він перебував у близьких відносинах, та проживав в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої.

Зокрема, 25.07.2023 о 19:00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно ОСОБА_5 , з якою перебував у близьких відносинах, домашнє насильство фізичного характеру, яке виразилось в нанесенні удару кулаком в обличчя потерпілої, що призвело до фізичних страждань потерпілої ОСОБА_5 . Так, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27.09.2024 у справі №212/6137/23 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення домашнього насильства.

Крім того, 20.11.2023 о 16:00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно умисно вчинив відносно ОСОБА_5 , з якою перебував у близьких відносинах, психологічне домашнє насильство у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ, погроз фізичною розправою на адресу потерпілої, тим самим вчинив психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 . Так, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20.12.2023 у справі №212/10316/23 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.

Крім того, 10.12.2023 о 18:30 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно умисно вчинив відносно ОСОБА_5 , з якою перебував у близьких відносинах, психологічне домашнє насильство у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ, погроз фізичною розправою на адресу потерпілої, тим самим вчинив психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 . Так, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 03.01.2024 у справі №212/48/24 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.

22.06.2024 приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно умисно вчинив відносно ОСОБА_5 , з якою перебував у близьких відносинах, психологічне домашнє насильство у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ, погроз фізичною розправою на адресу потерпілої, тим самим вчинив психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 .

Таким чином ОСОБА_3 систематично у період часу з 25.07.2023 по 22.06.2024 вчиняв відносно ОСОБА_5 , з якою перебував у близьких відносинах та спільно мешкав, фізичне та психологічне насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, яке виразилося у погіршенні самопочуття, погіршенні якості життя потерпілої, у відчутті хронічного страху за своє життя, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини , викладені у обвинувальному акті та зазначив, що в період з липня 2023 року по червень 2024 року систематично вчиняв відносно ОСОБА_5 , з якою перебував у близьких стосунках та спільно мешкав, фізичне та психологічне насильство. Провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, розкаявся, просив суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вона повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та вважає зібрані в справі докази її вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази її провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, захисника, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченій роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в повній мірі викритий у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує її дії за ст.126-1 КК України за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до категорії нетяжких злочинів, проте останній вчинив кримінальне правопорушення у період відбуття покарання з випробуванням за попереднім вироком, на обліку та нагляду у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі обставини кримінального провадження у їх сукупності, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, суд при обранні обвинуваченому виду та міри покарання враховує матеріали, що його характеризують, відношення обвинуваченого до вчиненого та доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, з призначенням остаточного покарання за сукупністю вироків, та частковим приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2023 року засудженого до 2 років обмеження волі з випробувальним строком на 2 роки, з урахуванням Ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.10.2024 року, якою звільнено ОСОБА_3 від покарання за епізодом від 04.11.2023 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 ( один) рік.

На підставі ст.71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком у виді 1 (одного) року обмеження волі частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2023 року, яким ОСОБА_3 , згідно Ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року, вважається засудженим за епізодом від 05.11.2023 року за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, та остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття 2 (два) роки 1 (один) місяць обмеження волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання та приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 16 січня 2025 року у порядку ст. 615-15 КПК України.

Суддя ОСОБА_1