УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 273/1427/24

провадження № 51 - 3587 впс 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 273/1427/24) за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 ч. 2 КК України, з Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області до Голосіївського районного суду м. Києва,

встановив:

Клопотання мотивовано тим, що, в обвинувальному акті сторона обвинувачення інкримінує йому два злочини, а саме те, що на карті було вказано на гуртожитки Київського національного університету ім. Т. Шевченка на території Голосіївського району м. Києва, а також вчинення злочину на території м. Баранівка Житомирської області, що, на думку ОСОБА_5 , органом досудового розслідування сфабриковано, а відтак вважає, що справу необхідно направити до Голосіївського районного суду м. Києва, оскільки гуртожитки університету розміщенні саме в цьому районі.

Крім того, обґрунтовуючи своє клопотання, обвинувачений повторно зазначає, що він постійно проживає в місті Києві, а саме в Голосіївському районі, тому просить направити кримінальне провадження на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва. Зазначає, що Житомирський апеляційний суд неправильно визначив територіальну підсудність вказаного кримінального провадження за Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області, оскільки судді, які направили туди справу, не мали повноважень це робити.

З огляду на зазначене, обвинувачений повторно звертається до Верховного Суду з клопотанням про направлення матеріалів провадження (справа № 273/1427/24) до Голосіївського районного суду м. Києва.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання. Заперечень та заяв про відкладення розгляду клопотання від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , якіпідтримали клопотання обвинуваченого і просили його задовольнити, перевіривши наведені у клопотанні доводи та матеріали провадження, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 32 ч. 1 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 34 ч. 1 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Відповідно до ст. 34 ч. 3 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до ст. 34 ч. 1 абзац 6 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Як убачається з матеріалів клопотання та відповіді, наданої Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області на запит Верховного Суду, в провадженні цього місцевого суду з 4 липня 2024 року знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 ч. 2 КК України, яке перебуває на стадії підготовчого судового засідання. Судовий розгляд вказаного кримінального провадження на даний час не розпочато.

Обвинувачений у своєму клопотанні зазначає, що місцем вчинення злочину є Голосіївський район м. Києва, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що об`єкти, які ним було вказано на карті, знаходяться на території вказаного району м. Києва.

Відповідно до ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України обвинувальний акт має містити фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими.

Як убачається з обвинувального акта, сторона обвинувачення інкримінує ОСОБА_5 співпрацю з представниками прикордонної служби безпеки РФ та передачу інформації про місце розташування на території м. Києва дислокації особового складу Сил оборони України, а саме те, що ним 27 грудня 2022 року на карті вказано на гуртожитки Київського національного університету ім. Т. Шевченка на території Голосіївського району м. Києва. Крім того, 17 квітня 2023 року ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Баранівка Звягельського району Житомирської області, з використанням мобільного телефону, сфотографував для подальшої передачі представникам держави агресорки даних про адміністративні будівлі, які знаходяться у цьому населеному пункті.

Таким чином, кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , а саме передача представникам держави агресорки даних про адміністративні будівлі, які знаходяться в м. Баранівці, є останнє за часом та вчинене на території, що відноситься до територіальної юрисдикції Баранівського районного суду Житомирської області, а відтак на виконання вимог ст. 32 КПК справу направлено для розгляду до належного суду.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 1 липня 2024 року задоволено подання голови Баранівського районного суду Житомирської області і кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 направлено для розгляду до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з тих підстав, що відсутня необхідна кількість суддів для розгляду справи.

Крім того, обвинувачений зазначає, що він постійно проживає у Голосіївському районі місті Києва і передача вказаного кримінального провадження на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва забезпечить оперативний та ефективний розгляд кримінального провадження.

Проте, як убачається з матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під вартою в ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8», а відтак його доводи про місце проживання не є підставою для визнання таких обставин винятковими в силу ст. 34 ч. 1 абз. 6 КПК України та не вказують про неможливість забезпечення оперативного і ефективного розгляду цього провадження Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області, яким не вичерпано усі передбачені законом засоби щодо організації та проведення судового розгляду.

Водночас обвинувачений ОСОБА_5 , хоч і зазначає, що судді Житомирського апеляційного суду не мали повноважень розглядати подання районного суду про направлення справи до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, проте такі його доводи не можуть бути підставою для направлення кримінального провадження до Голосіївського районного суду м. Києва, а рішення вказаного апеляційного суду, як і питання доведеності вини, зокрема за епізодом у м. Баранівці, не є предметом цього розгляду.

Разом із цим, питання визначення територіальної підсудності у кримінальному провадженні (справа № 273/1427/24) щодо ОСОБА_5 було вже неодноразово на розгляді у Верховному Суді з цих самих підстав, колегії суддів дійшли висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню.

Інших підстав, передбачених ст. 34 КПК України, для направлення кримінального провадження до іншого суду у клопотанні не зазначено.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для направлення матеріаліввказаного кримінального провадження щодо ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а тому вказане клопотання необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 273/1427/24) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 ч. 2 КК України, з Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області до Голосіївського районного суду м. Києва залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3