Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/773/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2024.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгород) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові про зміну запобіжного заходу та змінено запобіжний захід у виді застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесяти) днів, а саме до 16.11.2024 без визначення розміру застави щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Дмитрівка Бердянського району Запорізької області, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого на посаді командира 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні підполковник, одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 0000387, відомості про яке 15.08.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підозрюваного ОСОБА_8 взято під варту негайно в залі суду.

Заставу, яку було внесено за підозрюваного ОСОБА_8 на виконання ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2024 у розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, - звернуто у дохід держави.

З клопотання вбачається, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000387, відомості про яке 15.08.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 проходить військову службу по контракту у військовій частині НОМЕР_1 та 08.03.2022 відповідно до наказу командира військової частини призначений на посаду командира 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 . Приблизно на початку вересня 2024 року, однак не пізніше 09.09.2024, у ОСОБА_8 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від підпорядкованого йому військовослужбовця ОСОБА_10 у сумі 1300 доларів США за включення останнього до списків військовослужбовців, які залишаються для подальшого проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої

-2-

бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 . З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на одержання неправомірної вигоди від підпорядкованого військовослужбовця ОСОБА_10 , до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_8 на початку вересня, однак не пізніше 09.09.2024, залучив підпорядкованого йому військовослужбовця водія 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 водія-стрільця 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 , який погодився на незаконну пропозицію ОСОБА_8 щодо одержання неправомірної вигоди від військовослужбовця ОСОБА_10 . Так, ОСОБА_11 на виконання раніше обумовленого з ОСОБА_8 плану, 09.09.2024 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що для вирішення питання про включення останнього до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 , необхідно надати неправомірну вигоду в загальній сумі 1300 доларів США.

13.09.2024 о 12 год ОСОБА_11 , перебуваючи в транспортному засобі «Nissan X-Trail» р.н. НОМЕР_4 , в якому також знаходився ОСОБА_8 , знаходячись на території непрацюючої автомобільної заправної станції ANP, що розташована на виїзді із с. Велика Копаня Берегівського району Закарпатської області, отримав від ОСОБА_10 частину неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США, що станом на 13.09.2024 еквівалентно 20637,15 грн, за вирішення питання щодо включення ОСОБА_10 до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 , які в подальшому, у не встановлений досудовим розсіванням час та місці, ОСОБА_11 передав ОСОБА_8 .

Продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на одержання другої частини неправомірної вигоди від ОСОБА_10 у загальній сумі 1300 доларів США та бажаючи довести його до кінця, ОСОБА_11 з невстановлених досудовим розслідуванням обставин попросив свого співслужбовця ОСОБА_12 забрати другу частину неправомірної вигоди у сумі 800 доларів США у ОСОБА_10 .

ОСОБА_12 20.09.2024 близько 13 год 27 хв, перебуваючи на території об`єкта охорони 3 взводу 5 роти 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (охорона моста прокладеного над річкою Боржава), що знаходиться в селі Бене Берегівського району Закарпатської області, діючи на прохання ОСОБА_11 , який переслідував спільний злочинний намір з ОСОБА_8 , одержав від ОСОБА_10 другу частину неправомірної вигоди у сумі 800 доларів США, що станом на 20.09.2024 еквівалентно 33155,60 грн, які ОСОБА_12 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 22 год 25 хв 20.09.2024, передав ОСОБА_11 .

У свою чергу, ОСОБА_11 , отримавши другу частину грошових коштів у загальній сумі 800 доларів США, на виконання та доведення їх спільного з ОСОБА_8 злочинного плану, у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці передав грошові кошти останньому за включення ОСОБА_10 до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 .

Крім того, приблизно у другій половині вересня 2024 року, однак не пізніше 19.09.2024, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на пропозицію, обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє та надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, у зв`язку із чим ОСОБА_8 запропонував начальнику штабу першому заступнику командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , надати

-3-

останньому неправомірну вигоду у сумі 5000 доларів США за включення ОСОБА_10 та інших підпорядкованих йому військовослужбовців до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 , згідно наданого ним списку.

У подальшому, ОСОБА_8 у період з 19.09.2024 по 20.09.2024, на виконання свого злочинного плану, неодноразово зв`язувався з першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 та в ході телефонних розмов, а також шляхом надсилання повідомлень у месенджерах, підтверджував свій намір щодо надання ОСОБА_13 неправомірної вигоди у сумі 5000 доларів США за включення підпорядкованих йому військовослужбовців до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 , згідно наданого ним списку.

20.09.2024 близько о 22 год 20 хв ОСОБА_8 , переслідуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, спрямованим на надання неправомірної вигоди ОСОБА_13 , який за своєю посадою відповідно до положень до примітки ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи в штабі військової частини НОМЕР_1 , що за адресою АДРЕСА_2 , надав ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 5000 доларів США, що станом на 20.09.2024 становить 207222,50 грн, в якості неправомірної вигоди за військовослужбовців, за включення ОСОБА_10 та інших підпорядкованим йому військовослужбовців до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 , згідно наданого ним списку, після чого був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

20.09.2024 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.09.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369 КК України.

23.09.2024 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 16.11.2024 включно, із можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Вказаний розмір застави 23.09.2024 було внесено заставодавцем ОСОБА_14 , у зв`язку з чим 23.09.2024 ОСОБА_8 був звільнений з ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9».

У вказаній ухвалі зазначено, що у разі внесення застави, на ОСОБА_8 на підставі ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися з Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000387 від 15.08.2024; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт.

Однак, в ході досудового розслідування, встановлено, що після внесення застави, ОСОБА_8 почав активно вчиняти дії з метою чинення тиску на свідків у кримінальному провадженні, можливих свідків у кримінальному провадженні, а також військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 . Зокрема встановлено, що 03.10.2024 близько 09 год ОСОБА_8 зустрічався у власних інтересах із військовослужбовцем на АЗС «ОККО», що знаходиться на автодорозі Київ-Чоп у с. Соломоново Ужгородського

-4-

району Закарпатської області. Зміст розмови не встановлено, однак слідчий зазначає, що коли відбулася зустріч ОСОБА_8 , останній повинен був знаходитись на службі у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , або знаходитись безпосередньо у розташуванні підрозділу в якому останній проходить службу, тобто в роті матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Вказаний факт свідчить про недобросовісне ставлення ОСОБА_8 до служби, небажання стати на шлях виправлення, а від так і недобросовісне виконання до покладених на нього обов`язків відповідно до ухвали суду.

У подальшому, того ж дня близько 11 год ОСОБА_8 зустрівся зі своїм колишнім підлеглим, військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_15 , який є рідним братом дружини ОСОБА_8 - ОСОБА_14 .

Згодом, близько 11 год 25 хв ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , перебуваючи біля буд АДРЕСА_2 , зустрілися із ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , де почали спілкування між собою.

Як наслідок, органу досудового розслідування стало відомо, що ОСОБА_15 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 03.10.2024 записав відеозапис, на якому присутні ще 6 військовослужбовців 1 батальйону охорони (командиром яких був ОСОБА_8 ), у тому числі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (з якими раніше зустрічався ОСОБА_8 ), з повідомленням керівництва Державної спеціальної служби транспорту, якій підпорядковані як військова частина НОМЕР_1 так і військова частина НОМЕР_1 , про те, що їх нібито незаконно перемістили для подальшого проходження служби в 711 бригаду розмінування НОМЕР_5 саперного батальйону, та вони просять залишити їх на попередньому місці несення служби, тобто для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 .

Також, ОСОБА_15 було зазначено, що з ними проводять бесіди щодо корупційних подій, вимагають дати потрібні покази, доказів їм ніяких не надають, тому просять вище керівництво повернути їх в 710 бригаду на попереднє місце несення служби, згідно затверджених списків. Також серед вказаних військовослужбовців, відповідно до зачитаного списку осіб, які звертаються та є на відеозаписі ОСОБА_18 , який відповідно до матеріалів кримінального провадження залучався ОСОБА_8 до проведення робіт, не пов`язаних з проходженням військової служби, а саме: будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером: :53:001:0905.

Між тим, ОСОБА_8 оголошено про підозру саме за те, що останній надав неправомірну вигоду начальнику штабу - першому заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 в сумі 5000 доларів США у якості неправомірної вигоди за включення ОСОБА_10 та інших підпорядкованим йому військовослужбовців, до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , згідно наданого ОСОБА_8 списку, у якому були зазначені усі присутні на відео особи, зачитані ОСОБА_15 .

Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку, що вказаний відеозапис здійснено за сприяння ОСОБА_8 з метою тиску на командування військової частини НОМЕР_1 , у тому числі на ОСОБА_13 , який має процесуальний статус свідка у даному кримінальному провадженні, з метою зміни його показань, вжиття заходів щодо зміни списків особового складу, які мають перейти для подальшого проходження служби в 711 бригаду розмінування 3 саперного бульйону, та іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

Також ОСОБА_8 , у період з 08 год 13 хв по 18 год 30 хв 03.10.2024 проводив час, не пов`язаний із проходженням військової служби, був за межами розташування військової частини НОМЕР_1 чи підрозділів, які входять до її складу.

-5-

24.09.2024 на виконання доручення слідчого у вказаному кримінальному провадженні було допитано в якості свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , таким чином встановлено, що ОСОБА_8 зустрічався та спілкувався зі свідком ОСОБА_17 та ОСОБА_18 03.10.2024, тобто після того, як ОСОБА_17 та ОСОБА_18 набули статусу свідків у даному кримінальному провадженні, що прямо заборонено ухвалою.

Сторона обвинувачення вважає, що підозрюваним ОСОБА_8 , у випадку зустрічі зі свідком ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , не вжито заходів, спрямованих на виконання ухвали слідчого судді в частині обмеження спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, так як зустріч ОСОБА_8 з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , до якої в подальшому долучилися інші військовослужбовці, між якими був ОСОБА_18 та дружина ОСОБА_8 - ОСОБА_14 , відбувалася 03.10.2024 у проміжку часу близько з 11 год 25 хв по 12 год 54 хв. Тобто, за вказаний проміжок часу, ОСОБА_8 мав реальну можливість виконати обов`язки, передбачені ухвалою суду у зв`язку із внесенням застави, та з метою сумлінного виконання таких обов`язків, покладених на нього слідчим суддею та вжити заходів щодо припинення спілкування зі свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_17 .

Також достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 мав реальну можливість це зробити, є те, що ОСОБА_8 має вищу юридичну освіту, тобто є обізнаним у сфері юриспруденції, та те, що він був звільнений під заставу мав мобільний телефон, а тому мав реальну змогу уточнити у слідчого чи проконсультуватись із своїм адвокатом щодо спілкування з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , які є свідками у кримінальному провадженні чи можуть ними бути, так як досудове розслідування триває, у тому числі порядку виконання ухвали слідчого судді, у частині спілкування зі свідками, тощо.

Крім того, на адресу Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони з військової частини НОМЕР_1 надійшла письмова доповідь, про те, що 24.10.2024 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 здійснив самовільне залишення місця служби. На теперішній час всі обставин на даний час не відомо, так як командиром вказаної військової частини по вказаному факту призначено службове розслідування. На даний час відомо про те, що військовослужбовець ОСОБА_8 самостійно з`явився до місця несення служби, однак вказане також дає підстави вважати про неналежну поведінку підозрюваного.

Заставодавцем у даному випадку виступає дружина ОСОБА_8 ОСОБА_14 , та незважаючи на те, що ч. 3 ст. 182 КПК України передбачено, що при застосуванні запобіжного заходу у виді застави заставодавцю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків, ОСОБА_8 була безпосередньо присутня під час однієї із зустрічей ОСОБА_8 з військовслужбовцями військової частини НОМЕР_1 , у тому числі які є свідками у даному кримінальному провадженні.

Виключність випадку також зумовлюється тим, що незважаючи на затримання ОСОБА_8 у порядку ст. 208 КПК України, повідомлення йому у вчиненні двох корупційних тяжких кримінальних правопорушень, останній перебуває на волі, проводить службовий час на власний розсуд, проводить зустрічі з військовослужбовцями під час служби у кафе та пабах, а від так в інших військовослужбовців, через відсутність знань у сфері кримінального права та процесу, а також у суспільства в цілому, може сформуватися хибне враження безкарності, недоторканості та можливості уникнення покарання за вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі корупційних, з огляду

-6-

на матеріальний стан ОСОБА_8 , перебування у спільній сумісній власності більше 25000 доларів США, як мінімум 6 об`єктів нерухомого майна чи наявності у нього корупційних зв`язків з працівниками правоохоронних органів, прокуратури чи суду. За вказаних обставин слідчий просив змінити запобіжний захід та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави, у межах строку досудового розслідування та звернути в дохід держави заставу, внесену за ОСОБА_8 .

Задовольняючи клопотання прокурора про зміну підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу, суд врахував, що згідно показань свідків та доданого слідчим протоколу за результатами здійснення негласної слідчої дії, слідчим суддею встановлено, що 03.10.2024 ОСОБА_8 зустрічався із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_19 , а також об 11 год 25 хв ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , зустрілися із ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , про що свідчить відеозапис та які мають статус свідків у кримінальному провадженні. Також слідчим суддею взято до уваги той факт, що коли відбулася вказана зустріч ОСОБА_8 , останній повинен був знаходитись на службі у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , де він проходить військову службу. Таким чином, в період дії запобіжного заходу у виді застави в межах даного кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_8 не виконав покладений на нього обов`язок утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні. Також фактом перешкоджання у встановленні всіх обставин кримінального провадження слідчий суддя визнав і те, що 24.10.2024 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , здійснив самовільне залишення місця служби, після чого самостійно з`явився до місця несення служби, що давало підстави вважати про неналежну поведінку підозрюваного. Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів та існуванням ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також те, що останньому інкримінується вчинення кримінальних правопорушень під час дії режиму воєнного стану, що в умовах, у яких опинилося суспільство, є особливим цинізмом та в очах громадськості дискредитує діяльність Збройних Сил України. З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_8 порушив запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважав за доцільне не визначати розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді від 08.11.2024 про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою та у задоволенні клопотання слідчого відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на те, що ОСОБА_8 03.10.2024 зустрічався у власних інтересах із військовослужбовцем ОСОБА_20 , який не являється свідком у даному кримінальному провадженні. Даний факт за наявності відповідних підставі може бути предметом службового розслідування, однак такий не свідчить про порушення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. Крім того, захисник стверджує і про те, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 також не є свідками у кримінальному провадженні, оскільки протоколів допиту вказаних свідків до матеріалів клопотання не долучено. Що стосується зустрічі із ОСОБА_17 , то такий був допитаний в якості свідка 24.09.2024, тобто після розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, матеріали клопотання не містили в собі доказів перебування ОСОБА_17 в статусі свідка і ОСОБА_8 не могло бути відомо про наявність у ОСОБА_17 статусу свідка.

-7-

Аналогічним чином допит свідка ОСОБА_18 відбувся 24.09.2024, тобто після розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, матеріали клопотання не містили в собі доказів перебування ОСОБА_18 в статусі свідка і ОСОБА_8 не могло бути відомо про наявність у ОСОБА_18 статусу свідка. Також до матеріалів клопотання не додано доказів про факт спілкування підозрюваного із військовослужбовцем ОСОБА_18 , а тому доводи клопотання в цій частині ґрунтуються на припущеннях. Також захисник стверджує, що відповідно до протоколів допиту свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , їхні покази стосуються обставин залучення їх до будівельних робіт на земельній ділянці та не мають відношення до обставин даного кримінального провадження. Крім того, доводи клопотання про те, що ОСОБА_15 записав відеозапис, на якому присутні ще шість військовослужбовців, в тому числі ОСОБА_16 й ОСОБА_17 , то такий вже існував станом на 02.10.2024, тобто до тієї дати, коли відбулося спілкування між підозрюваним та військовослужбовцем ОСОБА_15 . Твердження сторони обвинувачення про те, що вказаний відеозапис здійснено за сприяння ОСОБА_8 з метою тиску на командування ВЧ НОМЕР_1 є припущенням. Крім того, доводи клопотання про те, що ОСОБА_8 03.10.2024 був за межами розташування ВЧ НОМЕР_1 не є доказом невиконання ухвали слідчого судді та порушенням процесуальних обов`язків. Окрім того, захисник вказує на недоведеність існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників-адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

-8-

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Згідно ч. 9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

Як передбачено ч. 11 ст. 182 КК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про

-9-

скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

З матеріалів судового провадження вбачається, Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000387, відомості про яке 15.08.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

20.09.2024 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.09.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369 КК України.

23.09.2024 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 16.11.2024 включно, із можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Вказаний розмір застави 23.09.2024 було внесено заставодавцем ОСОБА_14 , у зв`язку з чим 23.09.2024 ОСОБА_8 був звільнений з ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9».

У вказаній ухвалі зазначено, що у разі внесення застави, на ОСОБА_8 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися з Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000387 від 15.08.2024; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, а доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам судового провадження.

Підозрюваного ОСОБА_8 звільнено з-під варти, у зв`язку з внесенням застави та повідомлено про відповідальність за невиконання покладених на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому, підозрюваному ОСОБА_8 достеменно відомо про коло осіб, яких допитано у кримінальному провадженні як свідків, оскільки про їх допити зазначалось у клопотанні про застосування йому запобіжного заходу, копії протоколів їх допитів долучались до клопотання та надавались підозрюваному ОСОБА_8 та стороні захисту.

Згідно показань свідків та доданого слідчим протоколу за результатами здійснення негласної слідчої дії встановлено, що 03.10.2024 ОСОБА_8 зустрічався із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_15 , а також об 11 год 25 хв ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , перебуваючи біля буд № 1 на пл. Європейській у м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області, зустрілися із ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Також вказані обставини зафіксовано й на відеозаписі

-10-

військовослужбовця ОСОБА_18 . При цьому, є встановленим той факт, що ОСОБА_17 та ОСОБА_18 мають статус свідків у кримінальному провадженні. Крім того, у час зустрічі, ОСОБА_8 повинен був знаходитись на службі в розташуванні військової частини НОМЕР_1 , де він проходить військову службу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 порушив покладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області на ОСОБА_8 процесуальний обов`язок щодо спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Тому застава внесена за підозрюваного ОСОБА_8 у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, обґрунтовано звернута в дохід держави шляхом зарахування її до спеціального фонду Державного бюджету України.

Разом з тим, відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність слідчим обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень; наявність достатніх підстав уважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за одне з яких (ч. 3 ст. 368 КК) передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати

-11-

кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, мотив та спосіб їх вчинення, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального правопорушення такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

Щодо посилання захисника на дані про особу підозрюваного, зокрема про наявність постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, статусу учасника бойових дій, а також різного роду нагород, то на думку апеляційного суду, вони не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_8 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, обрання більш м`якого запобіжного заходу, не може усунути підтверджений ризик незаконного впливу на свідків.

Також апеляційний суд бере до уваги і те, що у матеріалах судового провадження відсутні й стороною захисту не надано докази про наявність у підозрюваного ОСОБА_8 будь-яких захворювань, які б свідчили про неможливість тримання його під вартою в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином, наведені захисником в апеляційній скарзі доводи про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено.

Колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування на цій стадії досудового розслідування обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявності в

-12-

зазначеному провадженні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», а тому апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Також, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був нею порушений.

Таким чином, на переконання колегії суддів, при зміні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу на тримання під вартою, слідчим суддею правомірно не визначено розмір застави, враховуючи положення п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_8 порушив запобіжний захід у виді застави, а також з огляду на те, що покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених запобіжним заходом у виді застави, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а відтак не мінімізує вищевказані ризики для кримінального провадження.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2024 щодо ОСОБА_9 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді