Дата документу 17.03.2025
Справа № 334/1989/25
Провадження № 1-кс/334/684/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/про накладення арешту на майно/

17 березня 2025 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 11.03.2025 року до ЄРДР за №0000500 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

1.13 березня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 11.03.2025 року до ЄРДР за №0000500 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арештуна автомобіль «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням його власника (володільця) права на відчуження, розпорядження, користування вказаним майном та з правом зберігання на території спеціального майданчику утримання автотранспорту ГУНП в Запорізькій області, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13, так як вказане вилучене майно містить на собі сліди кримінального правопорушення та має значення речового доказу в кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 11.03.2025, приблизно, о 18 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом по паркувальному майданчику торгового центру «ВАРУС», розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північно-Кільцева, буд. 10А, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перебувала позаду транспортного засобу. В результаті ДТП пішохід госпіталізований до лікарні з тілесними ушкодженнями. Кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України. На стадії досудового розслідування виникла необхідність у арешті автомобіля «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , на якому було скоєно ДТП. Відповідно до реєстраційних документів на транспортний засіб автомобіль «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 11.03.2025, під час проведення огляду, вказаний транспортний засіб було вилучено, так як він містить на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та має значення речового доказу. Посилаючись на те, що транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні, слідчий вважає необхідним на стадії досудового звернутися з клопотанням про арешт транспортного засобу, на якому було скоєно ДТП.

Слідчий в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, разом із клопотанням подав заяву, за змістом якої просив розглянути дане клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Власник автомобіля, про арешт якого заявлено клопотання, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку СМС. 17.03.2025 року подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути клопотання слідчого без його участі, проти накладення арешту на автомобіль не заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступних висновків.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з частиною 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене 11.03.2025 року до ЄРДР за №0000500 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме за фактом того, що 11.03.2025, приблизно, о 18 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом по паркувальному майданчику торгового центру «ВАРУС», розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північно-Кільцева, буд. 10А, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перебувала позаду транспортного засобу. В результаті ДТП пішохід госпіталізований до лікарні з тілесними ушкодженнями.

11 березня 2025 року під час огляду місця пригоди було вилучено автомобіль «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , який доставлено на територію майданчика тимчасового тримання ГУНП в Запорізькій області, який розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

Відповідно до реєстраційних документів на транспортний засіб автомобіль «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 06.02.2025 року автомобіль «Ford Scorpio», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом.

На переконання суду, слідчим доведено, що існують обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення і вилучене майно є доказом у даному кримінальному провадженні, і може бути використане для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

З урахуванням наявності ризиків приховування чи зміни властивостей транспортного засобу, з метою їх збереження та для подальшого проведення слідчих дій, призначення судових експертиз, є доцільним накладення арешту.

Враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд вважає, що накладення арешту є необхідним для проведення ефективного розслідування і встановлення особи, винної у скоєнні ДТП, а тому в даному випадку обмеження права власності є виправданим.

Що стосується вимог клопотання про визначення місця зберігання автомобіля «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , вони задоволенню не підлягають, оскільки виходять за межі компетенції слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 175, 370-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 11.03.2025 року до ЄРДР за №0000500 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на майно, - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням його власника (володільця) права на відчуження, розпорядження, користування вказаним майном, оскільки транспортний засіб містить на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та має значення речового доказу.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на слідчого і процесуального прокурора.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1