Провадження по справі № 1-кп/522/1196/25
УХВАЛА

в порядку ст. 331 КПК України

(повний текст)

16 квітня 2025 року м. Одеса

Приморського районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000258 від 15.05.2023 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка є пенсіонером, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка не є депутатом ради будь-якого рівня, раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.5 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

інших учасників:

перекладача ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 31.05.2023 року надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000258 від 15.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.5 ст. 111-1 КК України.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Позиція учасників судового провадження.

Під час розгляду кримінального провадження прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , а саме вказавши, що наявні ризики, передбачені п.п.1,3,4 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити нові кримінальні правопорушення.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вказані прокурором ризики необґрунтовані, ОСОБА_3 намірів переховуватись від слідства не має, оскільки має міцні соціальні зв`язки, має місце проживання в м.Одесі, тому просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Окрім цього, обвинувачена повідомила, що в неї підвищений тиск, захворювання щитовидної залози, а в умовах ОСІ не надається належна медична допомога, а тому просили провести медичне обстеження та за необхідності надати лікування ОСОБА_3 .

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання прокурора, захисника, матеріали обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступних висновків.

Мотиви суду.

ОСОБА_3 обвинувачується за ч.2 ст. 28, ч.5 ст.111-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: колабораційна діяльність, а саме участь громадянина України в проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_3 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченої, а саме, що вона обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, який карається п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, вона є пенсіонером, має постійне місце проживання в м.Одесі, не заміжня, офіційно не працевлаштована, на утриманні нікого не має, що свідчить посередні соціальні зв`язки, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор.

Суд вважає, що наразі наявні ризики, визначені ст. 177 КПК, і що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної.

Запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Їх дія носить превентивний (попереджувальний) характер реалізації особами дій, направлених на перешкоджання здійсненню правосуддя у справі.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що особа обвинуваченого обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, суд враховує, що вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення як обставини, яка впливає на вибір судом виду запобіжного заходу (пункт 1 частини 1 статті 178 КПК), має опосередкований вплив й на оцінку рівня ймовірності вчинення обвинуваченою тих чи інших дій, які кваліфікуються як ризики за статтею 177 КПК.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 є запобігання спробам переховуватись від суду.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином суд до уваги не бере, через його не конкретизованість в клопотанні та не розкритість прокурором в судовому засіданні.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення суд до уваги також не бере, оскільки прокурором не надано будь-яких документів, які б свідчили про притягнення обвинуваченої раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності.

Застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Враховуючи вчинену Збройними Силами Російської Федерації військову агресією проти нашої Держави, на території України було запроваджено воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, та Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки» № 2198-IX від 14.04.2022 року, були внесені зміни до Кримінального процесуального кодексу України.

Відтак, згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно положень статті 183 КПК України, під час воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.5 ст. 111-1 КПК України (колабораційна діяльність), а тому у випадку не застосування вказаного запобіжного заходу, обвинувачена зможе переховуватись від суду, в тому числі на території російської федерації чи на тимчасово окупованих територіях, зокрема частині території Херсонської області, яка станом на теперішній час непідконтрольна Україні.

На підставі вищевикладеного, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, стан здоров`я обвинуваченої, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, продовживши відносно обвинуваченої ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з обов`язковим додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а тому, враховуючи пояснення, надані в судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_3 та її захисником про стан її здоров`я, а саме той факт, що медичною частиною ДУ «Одеський слідчий ізолятор» не надається належна медична допомога та не проводиться необхідне медичне обстеження останньої, стан здоров`я обвинуваченої погіршився, в неї високий тиск та інші захворювання, суд приходить до висновку про необхідність в рамках розгляду кримінального провадження зобов`язати адміністрацію ДУ «Одеський слідчий ізолятор», в яку поміщена ОСОБА_3 , здійснити у разі необхідності заходи щодо конвоювання філією ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях обвинуваченої та проведення медичного обстеження та за потреби інтенсивного лікування обвинуваченої ОСОБА_3 в медичній частині зазначеної установи та у разі необхідності в спеціалізованих закладах МОЗ України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 132, 176 - 178, 183, 331, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 14.06.2025 включно.

Строк дії запобіжного заходу становить 60 днів і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 16.04.2025.

Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення.

Зобов`язати начальника Філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях забезпечити організацію проведення необхідного медичного обстеження та лікування (за необхідності у закладах МОЗ) обвинуваченої ОСОБА_3 , у зв`язку зі скаргами на стан здоров`я.

У разі наявності вимоги Філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях, зобов`язати адміністрацію ДУ «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити вивіз обвинуваченої ОСОБА_3 , до вказаної установи, розташованої за адресою: 54002, м.Миколаїв, вул. Спаська,39-А, або до ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська, 37 (у випадку неможливості конвоювання до головної філії), для проведення обстеження та за необхідності лікування, в узгоджений медичним закладом час.

Зобов`язати начальника Філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях повідомити суд про результати проведення медичного обстеження та/або лікування обвинуваченої ОСОБА_3 в письмовому виді з долученням копій відповідних медичних документів у разі проведення лікувальних процедур.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 18.04.2025 року о 15:30 годині в залі суду № 131.

Головуючий суддя: ОСОБА_8