Справа № 489/2276/25
Провадження № 1-кс/489/601/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

03 квітня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000072 від 28.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, виявленого та вилученого 28.03.2025 в ході перевірки документів, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 20.11.2008 Гайсинським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області, оскільки існує сукупність підстав вважати, що водійське посвідчення має ознаки підробки, а саме: невідповідність категорії водія, а також водійське посвідчення не відповідає за базою ІПНП.

Прокурор просила розглянути клопотання за її відсутності.

Володілець тимчасово вилученого майна до суду не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся за наявним в матеріалах клопотання номером телефону з урахуванням скорочених строків розгляду клопотання, його неприбуття відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000072 за ч.4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2025 о 00:46 год, співробітниками УПП в Миколаївській області на блок - посту, розташованому за адресою: м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 102Д, зупинено автомобіль «MAN» д.н.з. НОМЕР_2 з полупричепом д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , при перевірці документів у якого було виявлено, що водійське посвідчення серії НОМЕР_1 має ознаки підробки, а саме: невідповідність категорії водія, а також водійське посвідчення НОМЕР_1 не відповідає за базою ІПНП.

Згідно з протоколом огляду місця події від 28.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово вилучено вищевказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 20.11.2008 Гайсинським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області, яке було упаковано до сейф-пакету № WAR1120165.

28.03.2025 винесено постанову про визнання речовим доказом вилученого посвідчення водія.

Згідно з рапортом поліцейського патрульної поліції в Миколаївській області, 28.03.2025 співробітниками УПП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 102Д, під час перевірки документів на блок-посту зупинено автомобіль «MAN» д.н.з. НОМЕР_2 , з полупричепом д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході перевірки документів водій ОСОБА_4 надав посвідчення водія серії НОМЕР_1 . Перевіривши дане посвідчення, встановлено, що в базі ІПНП воно відсутнє. Перевіривши через чергову частину виявлено невідповідність категорії водія. На місце викликано СОГ ВП№2 для встановлення всіх обставин.

28.03.2025 відібрано пояснення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який пояснив, що 28.03.2025, приблизно о 00:46 год, він на своєму автомобілі «MAN» д.н.з. НОМЕР_2 рухався по вул. Херсонське шосе у м. Миколаєві, у цей час його зупинили на блок-посту за адресою: м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 102Д для перевірки документів та під час перевірки водійського посвідчення, працівник патрульної поліції повідомив, що його посвідчення водія серії НОМЕР_1 має ознаки підробки, а саме: не співпадають категорії та дати відкриття категорій. Дане посвідчення водія він отримував у м. Гайсин Вінницької області, у сервісному центрі МВС у 2008 році.

Отже, вилучене в ході проведення огляду місця події майно дійсно має значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, зокрема наявні достатні підстави вважати, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 20.11.2008 Гайсинським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області, відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ обставин підробки посвідчення водія, та з метою забезпечення збереження його істотних ознак і властивостей для проведення судових експертиз, а тому щодо зазначеного майна клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 20.11.2008 Гайсинським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області, шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування вказаним посвідченням, до скасування його арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Копію ухвали направити ОСОБА_4 як власнику майна.

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1