ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №646/1202/22
Провадження №11кп/818/232/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харків апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 травня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 13 вересня 2022 року до ЄРДР за №0000808, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харкова, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 травня 2024 року засуджено:

- ОСОБА_8 :

за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років;

за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

- ОСОБА_9 за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Цим же вироком постановлено стягнути на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта з ОСОБА_8 в розмірі 1510,24 грн., з ОСОБА_9 1510,24 грн.

Ухвалено рішення щодо долі речових доказів.

Згідно з вироком суду, 11 вересня 2022 року приблизно о 18.00 год. ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи умисно, в період дії воєнного стану, маючи злочинний умисел, спрямований на скоєння нападу з корисливих мотивів та метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи та проникненням у житло, переліз через паркан на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке належало ОСОБА_11 , відчинив хвіртку з внутрішньої сторони та впустив на територію домоволодіння ОСОБА_9 . Далі, вони разом зайшли до приміщення будинку зазначеного домоволодіння, тим самим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно проникли до приміщення житла ОСОБА_11 . В подальшому з метою недопущення супротиву ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , підійшов до ОСОБА_11 , який лежав на ліжку в дальній кімнаті будинку та схопив останнього за шию лівою рукою, утворивши при цьому замок, стягнув його з ліжка, та стоячи за спиною ОСОБА_11 , тримаючи останнього лівою рукою за шию наніс приблизно шість ударів кулаком правої руки в область обличчя та голови ОСОБА_11 . В ході цих дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 впали на підлогу. Далі, ОСОБА_8 , користуючись своєю фізичною перевагою, в силу віку та стану здоров`я ОСОБА_11 , незважаючи на те, що ОСОБА_11 намагався захиститись та чинити опір нападнику, тримаючи ОСОБА_11 за шию, наніс останньому ще 4-5 ударів в область обличчя та голови. Після цього, ОСОБА_8 встав, а ОСОБА_11 продовжував лежати на підлозі на лівому боці, руками прикриваючи голову, а ноги підтягнувши до тулуба. В цей момент ОСОБА_8 , стоячи перед ОСОБА_11 , наніс останньому обома руками почергово декілька ударів в область ребер, спричинивши йому переломи ребер праворуч - 5, 6, 7 ребер по середнє-ключичній лінії, переломи ребер ліворуч - 5, 6, 7, 8 ребер по середнє-ключичній лінії, 8, 9, 10 ребер, що розташовані приблизно на одній лінії, що поширюється зверху вниз від задньої пахвової лінії до лопаткової лінії, що носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та декілька ударів в область голови ОСОБА_11 , спричинивши останньому закриту черепно-мозкову травму голови, а саме: забиті рани - на волосяній частині голови, в лівій тім`яній ділянці, в лобній області праворуч, що супроводжуються крововиливами у м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобній та скроневопотиличній ділянках, рвані рани на задній поверхні основи лівої вушної раковини, садна в лобній ділянці, на переніссі, синці - на правій виличній ділянці із поширенням на праву вушну раковину, на верхній та нижній повіках лівого ока із поширенням на ліву виличну ділянку та ліву вушну раковину, що супроводжується крововиливом у сполучнотканинну оболонку правого ока біля зовнішнього його кута; крововиливи в товщу правого та лівого скроневих м`язів; крововилив під тверду мозкову оболонку в задній черепній ямці; крововилив під м`які мозкові оболонки по всім поверхням головного мозку та мозочку та у шлуночки головного мозку, що носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, від яких останній помер на місці.

Далі, ОСОБА_8 , діючи у групі з ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, заволоділи болгаркою марки «ЭЛПРОМ» моделі «ЄМШУ 125-1000СЕ» вартістю 592,30 грн., мобільним телефоном марки «ХіаоmіRedmi 6А 2/16 GbBlack», вартістю 1678 грн., лобзиком марки «ФІОЛЕНТ» моделі «ПМЗ-600Э» вартістю 1025,33 грн., електричним дрилем марки «Wintech» моделі «WID-650» вартістю 533,33 грн., які знаходились у вказаному будинку та належали зятю ОСОБА_11 - ОСОБА_12 , після чого покинули місце злочину, розпорядившись вказаним майном в подальшому на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 3828,96 грн.

До початку судового розгляду прокурор подав до апеляційного суду заяву, в якій посилаючись на ст.403 КПК України, відмовився від апеляційної скарги на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 травня 2024 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Обвинувачений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, не оскаржуючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, винуватості та кваліфікації своїх дій, просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання.

Просить врахувати, що він не судимий, раніше до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, просить змінити оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_9 та перекваліфікувати його дії з ч.4 ст.187 КК України на ст.185 КК України та призначити йому більш м`яке покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про відсутність доказів на підтвердження кваліфікуючих ознак диспозиції ч.4 ст.187 КК України в діях ОСОБА_9 , а саме: зазначає про відсутність попередньої змови з ОСОБА_8 ; умислу, спрямованого на скоєння нападу з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи та проникнення у житло; розпорядження чужим майном та спричинення матеріальних збитків.

Окрім цього, зазначає що протокол особи для впізнання за фотознімками від 16 вересня 2022 року не підтверджує висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, а лише підтверджує факт знаходження ОСОБА_9 в будинку потерпілого ОСОБА_11 та подальше покидання будинку разом з ОСОБА_8 , чого ОСОБА_9 не заперечує.

Отже, на думку захисника, ОСОБА_9 за своєю роллю став свідком подій 11 вересня 2022 року та єдина його провина в тому, що він пішов з ОСОБА_8 до будинку ОСОБА_11 .

На думку апелянта, наведене вище свідчить про те, що обвинувачені проникли до житла потерпілого без будь-якої мети, змови та умислу.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні апеляційні скарги захисника та обвинуваченого просила залишити без задоволення, оскільки вина обвинуваченого ОСОБА_9 повністю підтверджується наявними та дослідженими судом доказами.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги захисника підтримали в повному обсязі та наполягали на її задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 просили вирок суду щодо ОСОБА_8 залишити без змін. Щодо апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 покладались на розсуд суду.

Також захисник ОСОБА_6 зазначила, що ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні є організатором, а тому на її думку провина та роль її підзахисного ОСОБА_8 набагато є меншою за роль обвинуваченого ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 , думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 з приводу апеляційних скарг, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, з урахуванням положень ст.404 КПК України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційних скарг, дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають за таких підстав.

Мотиви суду

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 остання фактично не оскаржує сам факт знаходження ОСОБА_9 в будинку потерпілого ОСОБА_11 та подальше покидання будинку разом з ОСОБА_8 , однак вважає, що діям ОСОБА_9 дана неправильна правова оцінка.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про недоведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та невірної кваліфікації його дій, колегія суддів зазначає наступне.

Проаналізувавши матеріали справи, а також зміст оскаржуваного вироку, колегія суддів дійшла висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.187 КК України, повністю та об`єктивно підтверджується дослідженими у ході судового розгляду доказами, які, в свою чергу, є належними, достовірним і допустимими, а також взаємодоповнюючими та, при їх системному аналізі, достатніми для вирішення кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та вироку, під час судового розгляду судом першої інстанції було допитано та надано об`єктивну оцінку показанням, а саме:

-показанням обвинуваченого ОСОБА_9 , який не заперечував сам факт його знаходження та подальше покидання будинку потерпілого ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 та незаконне заволодіння майном потерпілого;

-показанням обвинуваченого ОСОБА_8 , який пояснив, що в вересні 2022 року біля 16.00 годин до нього додому прийшов ОСОБА_9 та запропонував піти до торговця наркотичними засобами з метою зірвати у нього на території домоволодіння канабіс. Разом вони прийшли за адресою: АДРЕСА_3 , де він переліз через паркан на територію домоволодіння, відчинив хвіртку з внутрішньої сторони та впустив на територію домоволодіння ОСОБА_9 . В приміщенні будинку потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_8 .. Після чого вони разом з ОСОБА_9 покинули територію домоволодіння, звідки викрали бочку та інше майно, яке склали у мішок, та принесли за адресою його проживання: АДРЕСА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що з ОСОБА_8 перебуває в цивільному шлюбі 9 років. 11 вересня 2022 року до них додому прийшов ОСОБА_9 , і вони з ОСОБА_8 кудись пішли. Повернулись вони біля 17 год. та принесли з собою мішок. ОСОБА_9 пішов, але повернувся зранку з братом ОСОБА_15 , з яким в її квартирі різали болгаркою, принесеною в мішку, залізну скриньку, яку понесли на пункт прийому металолому;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який показав, що займається прийомом металолому. ОСОБА_9 влітку 2022 року приніс на прийом фольгу, яку він відмовився прийняти;

- показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який показав, що 12 вересня 2022 року він дізнався про смерть ОСОБА_11 . Прибувши за місцем проживання останнього за адресою АДРЕСА_3 , він побачив в будинку розкидані речі, пролиту фарбу, кров, також виявив відсутність майна мобільного телефону, болгарки, шуруповерта, дрилі, монітора;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який показав, що у вересні 2022 року біля 16 год. він прийшов за адресою АДРЕСА_3 , щоб відвідати потерпілого ОСОБА_11 та допомогти по господарству. Зайшовши до будинку, він виявив померлим потерпілого, біля його голови була калюжа крові, речі в будинку розкидані;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка показала, що в вересні 2022 року біля 18 год. вона звернула увагу, що хвіртка на територію будинку за адресою АДРЕСА_3 була відкрита, а неподалік зі спини побачила двох чоловіків, які віддалялись по вулиці;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який показав, що камерою відеоспостереження, яка встановлена на його будинку, було зафіксовано, що восени 2022 року в вечірній час доби двоє молодих чоловіків проходили по пров. Цигаревському у м.Харкові. Вони несли разом валізу;

Поряд з цим, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, повністю та об`єктивно підтверджується дослідженими у ході судового розгляду письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 12 вересня 2022 року домоволодіння АДРЕСА_3 , під час якого виявлено на підлозі на спині обличчям догори труп ОСОБА_11 з численними саднами, гематомами, синцями, з-під трупу проглядається калюжа рідини бурого кольору, на правій частині обличчя голови і трупа вбачається залиття рідини рожевого кольору, схожу на фарбу (а.с.88-99 т.2),

- протоколом огляду місця події від 13 вересня 2023 року за адресою АДРЕСА_4 , під час якого виявлено та вилучено дриль електричну, лобзик електричний «Фіолент», болгарку електричну «Елпром»(а.с.108-116 т.2);

- протоколом огляду місця події від 13 вересня 2022 року ділянки місцевості на відстані приблизно 15 м від будинку за адресою АДРЕСА_5 , під час якого виявлено та вилучено речі та металевий ящик, зелену куртку з капюшоном (а.с.120-124 т.2);

- висновками експерта від 24.10.2022 р. № 10-12/3186-ДМ/22, від 04.11.2022 р. № 10-14/36/3186-ДМ/22, від 24.10.2023 р. № 10-14/91/3186-ДМ/22, згідно яких у ОСОБА_11 встановлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забитих ран, рвана рана на задній поверхні основи лівої вушної раковини; садна в лобній ділянці, на переніссі, синців, переломи ребер праворуч - 5,6,7 ребер по середнє-ключичній лінії; переломи ребер ліворуч - 5,6,7,8 ребер по середнє-ключичній лінії; 8,9,10 ребер, що розташовані приблизно на одній лінії, що поширюється зверху вниз від задньої пахвової лінії до лопаткової лінії. Тілесні пошкодження утворились прижиттєво.

Причиною смерті ОСОБА_11 стала закрита черепно-мозкова травма у вигляді забитих ран на волосяній частині голови, в лівій тім`яній ділянці, в лобній області праворуч, що супроводжуються крововиливами у м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобній та скронево-потиличній ділянках; рваної рани на задній поверхні основи лівої вушної раковини; саден - в лобній ділянці, на переніссі; синців - на правій виличній ділянці із поширенням на праву вушну раковину, на верхній та нижній повіках лівого ока із поширенням на ліву виличну ділянку та ліву вушну раковину, що супроводжується крововиливом у сполучнотканинну оболонку правого ока біля зовнішнього його кута; крововиливів в товщу скроневих м`язів; крововиливів під тверду та м`які мозкові оболонки та у шлуночки головного мозку, що ускладнилась у своєму перебігу розвитком набряку-набухання головного мозку. Закрита черепно-мозкова травма та переломи ребер носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_11 могла настати у період часу, орієнтовно, за 12-24 години до огляду трупу на місці події. Заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 собі власноруч маловірогідно.

- протоколом огляду «DVD-R» диску з відеозаписом камери спостереження від 11 вересня 2022 року о 18:11:53 год., що розташована на будинку № 28 по провулку Цигарівському у м. Харкові, відповідно до якого двоє осіб чоловічої статі, один з яких із коротким темним волоссям у футболці синього кольору тягне із собою предмет прямокутної форми сірого кольору, другий із рослинністю на обличчі у вигляді бороди у кофті світло-зеленого кольору з капюшоном тягне предмет, зовні схожий на поліпропіленовий мішок білого кольору. Згідно протоколу огляду свідок ОСОБА_20 на вказаному відеозаписі впізнала візуально осіб чоловічої статі, які 11.09.2022 року приблизно о 18:10 виходили із домоволодіння АДРЕСА_3 (а.с.58-63 т.2);

- протоколом огляду «DVD-R» диску з відеозаписом камери від 21 листопада 2022 року, під час якого обвинувачений ОСОБА_9 вказав, що на відеозаписі камери від 11вересня 2022 року, що розташована на будинку АДРЕСА_6 , відображений він та його брат ОСОБА_8 (а.с.125-131 т.2);

- протоколами пред`явлення речей для впізнання від 14 вересня 2022 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_12 впізнав інструменти електричний лобзик «Фіолент», електричну болгарку «Уллпром», електричну дриль «Wintech», як інструменти, які він придбав на Центральному ринку в місті Харкові та передав їх в червні 2022 року ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.136-150 т.2);

- протоколами проведення слідчих експериментів від 30 вересня 2022 року, 21 листопада 2022 року, в ході яких обвинувачений ОСОБА_9 показав механізм нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_11 за місцем мешкання останнього 11.09.2022 року., а також як в подальшому вони разом з ОСОБА_8 заволоділи майном потерпілого (а.с.151-160 т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26 вересня 2023 року, під час якого обвинувачений ОСОБА_8 показав, що 11 вересня 2022 року біля 16 годин він разом з ОСОБА_9 прийшли за адресою: АДРЕСА_3 , проникли на територію домоволодіння, де потерпілому ОСОБА_11 були нанесені тілесні ушкодження. Після цього він з ОСОБА_9 покинули домоволодіння, звідки викрали бочку та інше майно з електроприладами (а.с.2-6 т.4).

Таким чином, суд першої інстанції дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані під час досудового розслідування докази та дав їм кожному окремо та у сукупності належну оцінку, що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким цілком погоджується і колегія суддів.

Враховуючи викладене, порушень вимог ст.290 КПК України колегією суддів не встановлено, а тому суд обґрунтовано взяв до уваги та поклав в основу вироку ті докази, які були відкриті сторонам та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Доводи захисника ОСОБА_7 про невірну правову кваліфікацію і відсутність в діях ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та необхідність перекваліфікування його дій на ст.185 КК України не є слушними, за наступних підстав.

Так, ст.185 КК України визначає крадіжку, як таємне викрадення чужого майна. Викрадення виражається в дії (активній поведінці) і означає незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника. Таке вилучення обов`язково повинно бути таємним, тобто непомітним: при відсутності власника чи інших осіб, або в присутності власника чи інших осіб, але за умови, що вони не усвідомлюють факт викрадення. Крадіжка вважається закінченою з моменту вилучення майна і реальної можливості розпорядитися ним як своїм власним.

Тоді як відповідно до ст.187 КК України з об`єктивної сторони розбій вчиняється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного, зокрема, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Основними ознаками розбою є напад з метою заволодіння майном; насильство, небезпечне для життя або здоров`я, або погроза такого насильства.

Натомість основними ознаками крадіжки є таємність дій, відсутність насильства або погрози його застосування, заволодіння майном без відома потерпілого.

Разом з цим, доводи сторони захисту про наявність умислу у обвинуваченого ОСОБА_9 тільки на таємне заволодіння майном потерпілого, спростовується вищевикладеним та відомістю доказів у справі, що у своєму взаємозв`язку доводить його вину.

Поряд з цим, версія та доводи захисника ОСОБА_7 щодо відсутності умислу на вчинення розбою, спростовується:

- відомостями відеоспостереження, з яких вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 11.09.2022 р. о 18:10 разом виходили із домоволодіння АДРЕСА_3 , тобто діяли злагоджено з єдиним умислом;

Окрім цього, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 зазначав, що він втрачав свідомість під час вчиненого злочину, але такі його твердження були спростовані показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , який зазначив, що вони разом вчиняли розбійний напад на потерпілого ОСОБА_11 та після чого заволоділи його майном.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_9 бачив, як ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , однак не зупинив його, ніяк не реагував на поведінку свого брата, не перешкоджав його діям та не залишив будинок та двір потерпілого, а з його слів, спокійно ходив по двору, що додатково свідчить про злагодженість дій обвинувачених та про їх єдиний умисел на незаконне заволодіння майном потерпілого, в тому числі з поєднанням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого. Тобто, поведінка засуджених (активна ОСОБА_8 та пасивна ОСОБА_9 ) під час вчинення злочину була узгодженою та послідовною, та взаємністьїхнього умислу підтверджується конкретними діями останніх.

Така позиція узгоджується з правовим висновком, який міститься у постанові Верховного Суду від 02 травня 2024 року у справі №344/2803/23.

Поряд з цим, не є слушними посилання захисника щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при визнанні кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення вчинення його за попередньою змовою групою осіб, оскільки, домовленість на спільне вчинення кримінального правопорушення не обов`язково має відбуватися в усній чи письмовій формі, а визначається і за допомогою конклюдентних дій поведінки, що свідчить про намір діяти для досягнення спільної злочинної мети.

Так, положеннями ч.2 ст.28 КК України встановлено, що кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення. При цьому домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони.

Розбій за попередньою змовою групою осіб має місце, якщо кожен із співучасників мав змогу бачити й усвідомлювати дії інших нападників і продовжував участь у них.

Як видно з матеріалів кримінального провадження та встановлених фактичних обставин, напад відбувався за умов, коли кожен із його співучасників мав змогу бачити та усвідомлювати дії інших нападників, погоджувався із ними і продовжував активну протиправну поведінку. Заволодівши чужим майном, нападники разом утекли з місця злочину та розпорядилися викраденим на власний розсуд, зокрема розподілили його.

Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_9 показував, як відбувались насильницькі дії з боку ОСОБА_8 до потерпілого, тобто він цілком був обізнаний про спосіб, яким було заволодіння майном потерпілого та свідомо погодився з цим.

З огляду на це, на підставі аналізу доказів, детально наведених у вироку, виходячи з конкретних обставин провадження, суд правильно надав юридичну оцінку узгодженим діям обвинувачених та обґрунтовано кваліфікував їх за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаний з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Така позиція узгоджується з правовим висновком, який міститься у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2022 року у справі №553/3289/17.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст.94 КПК України, критерію «поза розумним сумнівом» оцінив усі наявні докази, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину та цілком вірно кваліфікував його дії саме за ч.4 ст.187 КК України, а тому доводи захисника в апеляційній скарзі про неповноту та неправильність судового розгляду, недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 та відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не є слушними і не підлягають задоволенню.

Покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 призначено в межах санкції та правил закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, колегія суддів зазначає, що посилання ОСОБА_9 про призначення йому більш м`якого покарання не є слушним, оскільки призначене йому покарання (його вид та строк) таким, що цілком відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст.50, 65 КК України, є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам.

Таким чином, вирок суду щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст.370 КПК України, підстав для його зміни та скасування, як на тому наполягають захисник та обвинувачений ОСОБА_9 в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 26 квітня 2023 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженими, які тримаються під вартою, в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3