Справа № 212/3433/25
У Х В А Л А

01 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя ОСОБА_1 за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000438 від 30.03.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановила таке.

Суть питання, що вирішується, за чиєю ініціативою воно розглядається.

До суду із зазначеним клопотанням про арешт майна звернувся слідчий. Просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без права внесення застави.

Обґрунтував клопотання таким.

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 29.03.2025 під час відпочинку в кафе «Малина», яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 , на ґрунті сварки умисно завдав раніше не знайомому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ножові поранення, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: сполученої травми колото-різаної рани не проникаючої грудної клітини, зліва проникаюче без ушкоджень, забрюшна гематома, пересічення 12 ребра зліва, різана рана лівого плеча.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

30.03.2025 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру.

В обґрунтування необхідності застосування тримання під вартою слідчий послався на такі ризики:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 не одружений, ніде офіційно не працевлаштований, неповнолітніх дітей не має, згідно чинного законодавства не засуджений, таким чином, не має міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати його не покидати межі м. Кривий Ріг або територію України;

2) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний вчинив злочин в період воєнного стану на території України, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, не маючи постійного місця мешкання та реєстрації, може не з`являтись до органу досудового розслідування, суду, з метою уникнення покарання за вчинення кримінального правопорушення;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин, та, усвідомлюючи можливість бути позбавленим волі за вчинення тяжкого кримінального правопорушення в період воєнного стану може скоювати в подальшому злочини проти життя та здоров`я.

Позиція учасників у судовому засіданні.

Прокурор заявлене слідчим клопотання підтримав повністю, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання. Пояснив, що на слідство він не впливав і не впливає, співпрацює зі слідством. У нього на утриманні перебуває матір похилого віку, а рідна його сестра в лікарні, через що просив не позбавляти його можливості допомагати матері. Вважав, що до нього взагалі не треба застосовувати запобіжний захід. Пояснив суду, що проживає фактично разом зі своєю цивільною дружиною за адресою: АДРЕСА_2 ; періодично, коли в місті відсутня його сестра, також проживає разом з матір`ю за місцем своєї та її реєстрації в АДРЕСА_4 , з тим, щоб допомагати матері. Утримання матері він розуміє як надання їй допомоги шляхом купівлі продуктів та ліків.

Обидва захисники також заперечили проти застосування тримання під вартою, пославшись на:

- відсутність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України (правова кваліфікація не обґрунтована, тому що відсутні документи, що достеменно підтверджують заподіяні ушкодження та їх тяжкість; не зазначений точний механізм заподіяння ушкоджень потерпілому; прокурор не заявив про допит в судовому засіданні свідків з боку сторони обвинувачення; підозрюваний також постраждав в результаті подій отже, він і сам є потерпілим);

- формальність заявлених слідчим ризиків та відсутність аргументації щодо неможливості в цій ситуації застосувати до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів;

- особистих обставин та характеризуючих ознак підозрюваного (раніше не судимий, має постійне місце проживання, перебуває в шлюбі неофіційно; його 62-річна матір не набула пенсійного стажу та отримує лише соціальні виплати, тому перебуває на його утриманні; неофіційно працює в фермерському господарстві; його стан здоров`я не дозволяє утримувати його в умовах тримання під вартою).

Захисники заявили про долучення та дослідження матеріалів, які характеризують підозрюваного, спростовують підозру, медичних документів, що стосуються матері підозрюваного. Прокурор частково заперечив проти задоволення цього клопотання захисників; суддя повністю задовольнила. Захисники також просили допитати свідка ОСОБА_9 про обставини події, у зв`язку з якою здійснюється розслідування. Прокурор не заперечував проти допиту, суддя задовольнила це клопотання.

Свідок ОСОБА_9 під час допиту в судовому засіданні показала таке. Вона є цивільною дружиною підозрюваного ОСОБА_4 . Знайома з ним протягом останніх 6 місяців; проживають разом протягом 3 останніх місяців за адресою: АДРЕСА_2 . Під час їхнього спільного відпочинку 29.03.2025 в кафе «Малина» сталася бійка, в результаті якої побили самого підозрюваного ОСОБА_10 , її саму, сестру ОСОБА_11 , а також подругу сестри ОСОБА_10 . Їх компанія спокійно відпочивала, співали в караоке. Початок бійки свідок ОСОБА_9 не бачила. Бачила лише частину подій, після свого повернення з туалету приблизно о 21:30 год, коли троє чоловіків нападали на сестру підозрюваного ОСОБА_12 , а він їх розбороняв, ганяв. В ході бійки вона також бачила, коли підозрюваний ОСОБА_10 вже лежав на підлозі, а декілька чоловіків били його, поки він лежав. Сама свідок ОСОБА_9 також постраждала; її вдарили кулаком в обличчя, внаслідок чого на наступний день вона звернулася за медичною допомогою, а 31.03.2025 із заявою до поліції. Жодних предметів, схожих на ніж, ні в кого під час подій вона не бачила. Підозрюваний ОСОБА_4 приїхав разом з нею до кафе «Малина», маючи з собою сумку, до якої вона не заглядала, бо не лазить по чужим речам. Після бійки в кафе 29.03.2025 вона повернулася додому сама, бо почувалася дуже зле.

Матеріали, досліджені судом. Встановлені обставини. Застосовані норми права та оцінка суду.

30.03.2025 розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України та вручено підозру ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом з ЄРДР, рапортами та Повідомленням про підозру від 30.03.2025 (а. с. 4-6, 25-26).

Згідно з протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , потерпілого ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками усі ці особи вказали на ОСОБА_4 як на особу, що наносила удари ножем, впізнали його на фото (а. с. 7-12, 22-23, 29-34, 36-42).

Згідно з медичними документами щодо матері підозрюваного ОСОБА_16 в 27.11.2024 року вона була прооперована: здійснене тотальне ендопротезування правого колінного суглобу. Оскільки сама матір була присутня в судовому засіданні та надавала згоду на дослідження її медичних документів, слідчий суддя переконалася у тому, що їй важко ходити.

З Виписки з медичної карти стаціонарного хворого - самого підозрюваного від 04.09.2023, інших медичних документів із записами за 2010 рік, долученими та дослідженими за клопотанням захисників, слідчий суддя переконалася в тому, що у 2010 році та у вересні 2023 році ОСОБА_4 лікувався у зв`язку з отриманими травмами, зокрема закритими черепно-мозковими травмами; обставина наявності кісти головного мозку, на яку посилалися захисники, наданими документами не підтвердилася. Встановлено також, що у 2003 році підозрюваний мав певні проблеми з нирками; 20.11.2024 отримав результат УЗД з висновком про наявність певних проблем з передміхуровою залозою, загострення хронічного простатиту. Водночас суддя оцінює наданий результат УЗД як такий, що не є медичним висновком та діагнозом лікаря.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» («Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»); Заяви № 12244/86; 12245/86; 12383/86; Рішення від 30.08.1990, § 32).

Слідчий суддя відхиляє доводи захисників підозрюваного про відсутність обґрунтованої підозри. Досудове розслідування щойно розпочалося, тому відсутність «повної картини» того, що трапилося 29.03.2025 під час подій, які стали підставою для його початку, затримання ОСОБА_4 та вручення йому підозри звичайне явище. На цьому етапі кримінального провадження було б нерозумним і невиправданим очікувати встановлення та розуміння усіх деталей, повноти доказів, про що зазначали захисники: зокрема, розуміння механізму нанесення ударів ножем (якою рукою наносилися удари), допитів усіх можливих свідків (тим більше, що свідок сторони захисту, допитана в суді, сама пояснила, що після подій одразу поїхала додому, а не залишалася на місці). Відсутність доказу ступеню тяжкості заподіяних потерпілому ушкоджень це вагомий аргумент сторони захисту, який справді може вплинути на кваліфікацію правопорушення. Але ушкодження заподіяні (підтверджується Довідкою КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2», а. с. 17), свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , сам потерпілий ОСОБА_8 вказали на ОСОБА_4 як особу, що наносила удари ножем, впізнали його на фото (протоколи допиту свідків, допиту потерпілого, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками на а. с. 7-12, 22-23, 29-34, 36-42); свідок сторони захисту ОСОБА_9 під час допиту в суді показала, що не бачила початку бійки та ножа взагалі, а стала очевидцем подій на етапі, коли били ОСОБА_4 та жінок, з якими вони прийшли; причини її не знає, жодних передумов не було. Слідчий суддя також врахувала наявні письмові пояснення ОСОБА_4 (а. с. 16), в яких він зазначив про те, що скандал та бійка почалися через те, що його дівчина танцювала в закладі, і до неї причепився чоловік. В цій частині його версія не збігається з версією допитаної ОСОБА_9 (яка і є його дівчиною), адже вона запевнила під час допиту, що жодних сварок і конфліктів не було, вони спокійно відпочивали, а бійку вона спостерегла після свого повернення з туалету. Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що є підстави для обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення. Долучені за клопотанням захисників підозрюваного роздруківки епізодів з відео, знятого під час подій в кафе «Малина» 29.03.2025 - не дозволяють встановити обставини справи, ідентифікувати осіб та, за оцінкою слідчого судді, не спростовують обґрунтованості підозри. Долучені за клопотанням захисників документи про тілесні ушкодження, які отримали ОСОБА_17 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , та факти звернення їх до поліції із заявами про побиття їх 29.03.2025 в кафе «Малина» також не спростовують обґрунтованості підозри.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий заявив про ризики у цій справі за п. 1, 4 та 5 зазначеної статті.

Слідчий суддя погоджується з наявністю ризику переховування підозрюваного; інші заявлені слідчим ризики оцінює як формальні.

Мотиви суду щодо запобіжного заходу, який слід застосувати щодо підозрюваного, та інші питання.

Стаття 178 КПК України містить вказівку на те, що, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Ця стаття містить також вказівку на обставини, які можуть бути враховані. Однак перелік їх не вичерпний. Зокрема, мова може йти про врахування віку і стану здоров`я підозрюваного, репутацію, наявність судимостей, ризик летальності тощо.

Водночас суддя, обираючи запобіжний захід у цій справі, оцінює як такі, що свідчать проти застосування до підозрюваного тримання під вартою, наступні обставини: те, що він раніше не судимий; необхідність допомоги матері, яка хворіє; його співпраця з органом розслідування (явки та надання пояснень); наявність зареєстрованого місця проживання; наявність нещодавнього статусу фізичної особи-підприємця (припинено 10.01.2025, однак свідчить про певну усталеність життя та наявність соціальних зв`язків, які з припиненням статусу підприємця раптово не зникають). Разом з тим твердження підозрюваного про перебування матері на його утриманні слідчий суддя відхиляє як такі, що не підтверджені доказами; посилання на стан здоров`я самого підозрюваного як такий, що не дозволяє тримати його під вартою суддя також відхиляє, оскільки в його медичних документах тощо не зазначено про таку неможливість.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У цій справі сторона обвинувачення не довела обставини, передбаченої пунктом 3 ч. 1 ст. 194 КПК України - недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, статей 12, 177 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

З огляду на це, суд вважає за необхідне призначити більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт з покладенням на ОСОБА_4 низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Суд вважає цей захід достатнім для запобігання ризикам, заявленим слідчим.

Згідно з ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби; його може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі; строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців; у разі необхідності він може бути продовжений.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196, 202, 395 КПК України, слідчий суддя

постановила:

клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто до 29 травня 2025 року включно.

На виконання цієї ухвали підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставити у супроводі працівників поліції до місця проживання підозрюваного, тобто до адреси: АДРЕСА_2 .

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово протягом усього часу домашнього арешту строком до 29 травня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки на весь строк дії домашнього арешту:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та експертами у кримінальному провадженні.

Ухвалу передати до ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та контроль за виконанням ухвали в цій частині покласти на прокурора.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена учасниками досудового розслідування протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити до 29.05.2025 року включно.

Повний текст ухвали складений та проголошений 03 квітня 2025 року о 08:15 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1