Справа № 947/170/25
Провадження № 1-кс/947/50/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Любашівка, Любашівського району, Одеської області, громадянин України, із середньою освітою, водій ПП «Альфа Грант», раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Київського районного суду м. Одеси з клопотанням погодженим з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді нецілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що 02 грудня 2024 року приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mazda 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ввімкнутим ближнім світлом фар, у темний час доби, здійснював рух по горизонтальному, асфальтобетонному, сухому дорожньому покриттю проїзної частини вул. Розумовського, з боку вул. Михайла Грушевського в напрямку вул. Скісна в Хаджибейському районі м. Одеси.

На зазначеній ділянці проїзної частини організовано двосторонній рух, по дві смуги в кожному напрямку, протилежні напрямки якого поділені розділовою розміткою 1.3 (подвійна суцільна лінія).

Здійснюючи рух по вул. Розумовська м. Одеси, водій ОСОБА_5 , рухаючись у лівій смузі свого напрямку руху з не встановленою слідством швидкістю руху та наближаючись до не регульованого пішохідного переходу позначений дорожніми знаками 5.35.1 і 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра») Правил дорожнього руху України, який знаходиться навпроти будинку № 59 по вул. Розумовського м. Одеси, у порушення п.п. 1.5., п. 2.3 (б)., п. 12.1 та п. 18.1 «Правила дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), далі Правил, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, був неуважний, за дорожньою обстановкою постійно не стежив, не переконався, що на проїзній частині немає пішоходів, які можуть створити для нього небезпеку, відволіклася від керування, не своєчасно виявив небезпеку для свого руху, у вигляді пішохода, яка перетинала проїзну частину вказаної дороги, з ліво на право, відносно напрямку руху автомобіля по не регульованому пішохідному переході, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 порушуючи вимоги п. 18.1 Правил, маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної пригоди, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, а навпаки, маючи технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, не вжив належних і своєчасних заходів до зменшення швидкості свого руху аж до зупинки керованого ним автомобіля, не зменшив його швидкість, продовжив рух у зазначеному режимі та допустив наїзд правою передньою частиною кузову автомобіля, на пішохода ОСОБА_7 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих травм загинула на місці пригоди.

Отже, водій ОСОБА_5 шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5., п. 2.3 (б), п. 12.1., 18.1. «Правил», гарантовано мав технічну можливість запобігти ДТП і саме його фактичні дії перебувають у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди і наслідками у вигляді смерті пішохода похилого віку.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання не заперечували, просили застосувати запобіжний захід за адресою фактичного проживання.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.12.2024, схемою та фототаблицею до нього; протоколами допитів свідків; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0001445 від 02.12.2024 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_5 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме він може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків.

На наявність зазначених ризиків вказує те, що ОСОБА_5 із врахуванням презумції невинуватості обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, яке призвело до невідворотніх наслідків у вигляді загибелі людини. За вказане кримінальне правопорушення передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі. Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваній з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування, суду, для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні прокурором доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, вважаю, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 зможе обрання запобіжного заходу у вигляді нецілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, поза межами проведення досудового розслідування, або не під час судового засідання, тобто за відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 193, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нецілодобового домашнього арешту строком до 26 лютого 2025 року включно.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання: АДРЕСА_2 , протягом періоду із 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 26 лютого 2025 року включно на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, поза межами проведення досудового розслідування, або не під час судового засідання, тобто за відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_5 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1