ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 Справа №593/987/15-к Провадження №1-кп/607/61/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарях судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000078 від 20.05.2014р. про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючого, раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону №1261-VII від 13.05.2014 із змінами, внесеними згідно із Законами №1698-VІІ від 14.10.2014),

-- за участю: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , працюючи на посаді начальника реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області, згідно завдань, покладених Посадовою інструкцією начальника реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, затвердженої начальником Головного управління юстиції області від 30 грудня 2011 року, організовуючи роботу реєстраційної служби районного управління юстиції та відповідно до п. 8.9 Положення про реєстраційну службу Бережанського районного управління юстиції, будучи уповноваженим вносити пропозиції керівнику реєстраційної служби головного управління юстиції щодо призначення на посади та звільнення з посади державних реєстраторів, державних службовців та працівників структурних підрозділів реєстраційної служби, щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності, будучи відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовою особою органу державної влади, здійснюючи функції представника влади, являючись державним службовцем 13 рангу в межах 6 категорії та службовою особою, яка займає відповідальне становище, будучи наділений організаційно-розпорядчими повноваженнями та згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, діючи умисно, використовуючи службове становище усупереч інтересам служби, з метою власного збагачення, порушуючи обмеження, встановлені ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», маючи в силу посади вплив на підлеглих працівників, умисно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України за наступних обставин.

Так, в січні 2015 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, до завідувача сектором реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції ОСОБА_7 звернувся заступник директора фермерського господарства «ОСОБА_8» ОСОБА_8 з документами для проведення державної реєстрації 66 договорів оренди земельних паїв, маючи намір в подальшому після державної реєстрації попередньо наданих додати ще 24 договори оренди. Про даний факт в ході виконання службових обов`язків стало відомо начальнику реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання неправомірної вигоди за безперешкодне проведення державної реєстрації поданих від ОСОБА_8 договорів оренди земельних ділянок. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди начальник реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції ОСОБА_5 викликав ОСОБА_7 та, погрожуючи ініціюванням застосування заходів дисциплінарного характеру, заборонив проводити реєстраційні дії, висунувши вимогу про передачу йому особисто від заступника директора ФГ «ОСОБА_8» ОСОБА_8 неправомірної вигоди в сумі 20 доларів США за кожен такий договір, вказавши, що реєстрацію можна буде здійснити лише після отримання ним такої неправомірної вигоди. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди, 25 травня 2015 року під час розмови із ОСОБА_7 в приміщенні Бережанської районної державної адміністрації, за адресою м. Бережани, вул. Шевченка, 15-А, близько 16 год. 30 хв. начальник реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції ОСОБА_5 висунув вимогу про необхідність передачі йому особисто 2000 доларів США за безперешкодне проведення державної реєстрації поданих у січні 2015 року ОСОБА_8 договорів оренди земельних паїв в загальній кількості 90 договорів. ОСОБА_7 , розцінюючи дії ОСОБА_5 як вимагання неправомірної вигоди за вчинення ОСОБА_7 реєстраційних дій в інтересах ФГ «Фльонца» під погрозою застосування мір дисциплінарного характеру і усвідомлюючи, що невиконання злочинних вимог ОСОБА_5 може призвести до настання шкідливих наслідків для його прав та законних інтересів, оскільки останній є його керівником та уповноважений на вжиття заходів дисциплінарного характеру, а також для законних прав та інтересів ФГ «ОСОБА_8», що полягають у тривалій не реєстрації договорів оренди земельних ділянок, вимушений був погодитися на злочинні вимоги ОСОБА_5 щодо дачі йому неправомірної вигоди, після чого звернувся із заявою про злочин у правоохоронний орган. Надалі, 27 травня 2015 року о 13 год., перебуваючи по вулиці поблизу будинку, що в м. Бережани по вул. Гімназійна, 6, начальник реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції ОСОБА_5 одержав неправомірну вигоду в сумі 44 000 гривень від завідувача сектором реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби ОСОБА_7 за невжиття ОСОБА_5 до ОСОБА_7 заходів дисциплінарного характеру та у безперешкодному проведенні державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, поданих фермером ОСОБА_8 .

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України не визнав і надав покази, із яких свідчить, що з лютого 2013 по травень 2015 року працював на посаді начальника реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції в Тернопільській області. В коло його обов`язків входило, зокрема організація роботи реєстраційної служби, як це передбачено в Законі, а не так як працював державний реєстратор ОСОБА_7 . Організувати роботу з таким державним реєстратором дуже важко. Якщо документи поступили в реєстраційну службу, він намагався контролювати організацію роботи. Однак, якщо документи подавалися за межами реєстраційної служби, їх неможливо було проконтролювати. Він контролював організацію роботи реєстраційної служби, а не особисті інтереси реєстраторів. Згідно його посадової інструкції він позбавлений будь-яких повноважень накладати на ОСОБА_7 адміністративних стягнень, а тому вчиняти на нього тиск, забороняти вчиняти якійсь реєстраційні дій по договорах, які він не бачив, про що вказував ОСОБА_7 , є надумане та його суб`єктивні судження. Кошти, які він отримав від ОСОБА_7 , були його борговим зобов`язанням згідно розписки, які ОСОБА_7 отримав від нього в кафе «Монтекрісто» м. Бережани у присутності двох свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . ОСОБА_7 надав йому розписку про те, що отримав в борг 1800 доларів США і поверне до 01 квітня 2015 року 2000 доларів США. Розписку підписали ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та свідки. Оригінал розписки зберігав у себе, а ксерокопію надав на зберігання ОСОБА_10 . Розписка була надрукована від 07 жовтня 2014 року. ОСОБА_7 мав повернути йому кошти, однак ця особа яка ніколи не мала коштів, в постійних позиках і мав постійно повертати борги і не мав де взяти кошти. Тому, відповідно він і догадувався, що ОСОБА_7 комусь пообіцяв зробити якусь послугу, прізвищ, імен він конкретно не називав, за що мав отримати кошти з подальшим відданням йому борг. Він не вникав в деталі дій ОСОБА_7 , але знав те, що ОСОБА_7 ці гроші отримав зовсім не законним способом. При зустрічі ОСОБА_7 повернув йому кошти, які є борговим зобов`язанням по розписці, оригінал якої ОСОБА_7 після цього забрав. Хто звертався до ОСОБА_7 по питаннях реєстрації договорів із ФГ «ОСОБА_8» йому не відомо. Він не міг втручатися у процес реєстрації договорів і ніколи не втручався. Ніколи не давав вказівок ОСОБА_7 щодо не проведення реєстрації будь-яких договорів. В своєму робочому комп`ютері він не бачив і не міг бачити процесу реєстрації договорів, які проводять інші реєстратори. Він міг бачити лише, коли заява була уже зареєстрована повністю. З ОСОБА_8 взагалі не знайомий та ніколи з ним не спілкувався. Заявник ОСОБА_7 разом з правоохоронними органами чинив провокацію злочину. Провокація злочину має місце в тому, що в його діяннях відсутній склад злочину, тобто працівники правоохоронних органів та ОСОБА_7 добре усвідомлювали і знали, що він не вимагав і не просив ніяких коштів, більш того він не мав таких повноважень, як чинити будь які дії на користь ОСОБА_7 , чи будь-якої третьої особи, за що можна отримати неправомірну вигоду. ОСОБА_7 розумів, що він згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є незалежною та самостійною особою, тобто без додаткового втручання мав повноваження здійснювати свої робочі питання. Коли він, ОСОБА_5 , перебував на лікарняному, ОСОБА_7 міг безперешкодно вчинити реєстраційні дій, не чекаючи виходу його на роботу, проте із невідомих причин того не зробив, що свідчить про його заінтересованість спільно із працівниками СБУ для вчинення провокаційних дій. ОСОБА_7 неодноразово спілкувався із працівниками СБУ, про підтверджують трафіки телефонних з`єднань та перед вручення йому помічених коштів також телефонував до нього із пропозицією зустрітися, що свідчить про пряму провокацію злочину і що прокурором під час судового розгляду не спростовано. Тому, всі зібрані докази є недопустимими і не підтверджують причетність його до інкримінованого злочину. Зазначає, що показання свідків є суперечливі, а саме показання свідка ОСОБА_7 , які є не тільки неправдиві, а й суперечать показанням інших свідків. Свідок ОСОБА_8 казав, що він не мав наміру давати неправомірну вигоду, тому не могла мова йти про вимагання чи пропозицію неправомірної вигоди та не звертався до правоохоронних органів з приводу нібито вимагання в нього неправомірної вигоди. Попри цього вказує, що докази, які подані прокурором, зібрані із порушенням його права та в порушення вимог КПК України, а саме матеріали, які стосуються дозволу на проведення НСРД не розкриті, ані після закінчення досудового розслідування, ані в судді за їхнім клопотання. Під час його незаконного затримання не було залучено захисника, не роз`яснено йому прав та працівники правоохоронних органів на місці його перебування постійно вчиняли на нього тиск і принижували. Працівниками правоохоронних органів був проведений його обшук, а не огляд і він добровільно не надав свої біологічні зразки, а саме змиви пальців рук і долонь для проведення експертизи. Висновки судових експертиз різняться, експертиза була проведена в дуже короткі строки, а саме в один день, яка є об`ємною, датована 15 червня 2015 року, тому важко оцінити об`єктивність і законність проведення експертизи, а купюри, встановлені експертизою, приблизно 9-10 купюр не відповідають купюрам, які вказані в протоколі огляду місця події. Протоколи на проведення негласних слідчих розшукових дій складені із порушенням вимог КПК України, а ОСОБА_7 не надав згоди на залучення його до таких дій. Також, працівниками СБУ при проведення негласних слідчих розшукових дій не здійснено всіх записів та суду не надано їх на диску для дослідження його спілкування із ОСОБА_7 , а лише записані вибрані речення, які на думку слідства підтвердили факт вчинення ним вимагання та отримання неправомірної вигоди, а протоколи за наслідками проведених негласних слідчих дій та звукозаписи є сфальсифіковані. Також зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, проте судові засідання неодноразово відкладалися з вини прокурора. На підставі викладено та ст. 86, 87 КПК України просить суд всі докази, які зібрані стороною обвинувачення визнати недопустимими, у зв`язку з порушенням розумних строків розгляду справи в судді з моменту її надходження. Разом з тим стверджує, що досудове розслідування проводилося неналежним органом досудового розслідування, а саме слідчим прокуратури Тернопільської області, хоча кримінальне провадження підслідне слідчим поліції. Підслідність визначалася постановою виконувача обов`язків прокурора Тернопільської області від 20 травня 2015 року ОСОБА_11 , яка прийнята всупереч вимогам КПК України, оскільки підстави для визначення підслідності за слідчими прокуратури і які вказані у тексті постанови від 20.05.2015 не передбачені в ст. 36 КПК України та не дотримані вимоги ч. 7 ст. 214 КПК України, оскільки досудове розслідування не було визнане як неефективне з боку слідчих поліції, а відразу була визначена підслідність за слідчими прокуратури. А тому докази, на яких ґрунтується обвинувачення є такими, що отримані та зібрані органом досудового розслідування незаконно, наслідком чого є їх недопустимість в силу прямої вказівки Закону. Також вказує, що тимчасовий доступ до речей і документів в частині отримання реєстраційних справ із реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції проведений із порушенням КПК України, а саме не уповноваженою особою, що робить отриманні докази недопустимими. За таких обставин, просить суд виправдати його за пред`явленим обвинуваченням.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування та оголошеними документами матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до наказу Державної реєстраційної служби про призначення ОСОБА_5 №66/к від 04 лютого 2013 року, ОСОБА_5 призначений на посаду начальника реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом, як такого, що пройшов за конкурсом та присвоєно 13 ранг державного службовця (стор. 37 Том 3).

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області згідно вимог до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою органу державної влади, керується при виконанні своїх обов`язків посадовою інструкцією начальника реєстраційної служби Бережанського РУЮ Тернопільської області, яка затверджена начальником ГУЮ у Тернопільській області 30.12.2011, Положенням про реєстраційну службу Бережанського районного управління юстиції та на якого поширюються положення Закону України «Про запобігання корупції».

Так, ОСОБА_7 19.05.2015 року звернувся із заявою до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до якої заявник вказав, що працює на посаді завідувача сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області. Близько двох місяців назад до нього звернувся ОСОБА_8 та подав на реєстрацію близько 90 договорів оренди землі. Проте, його керівник ОСОБА_5 заборонив йому проводити реєстрацію оренди землі громадянину ОСОБА_8 , мотивуючи тим, що за кожну реєстрацію він має отримати по 20 доларів США, що складає усього 1800 доларів США, в іншому випадку йому буде загрожувати заходи дисциплінарного впливу, навіть до звільнення із займаної посади. У зв`язку з цим просить притягнути ОСОБА_5 до відповідальності, передбаченої законом. (стор. 1 Том 4).

Відповідно рапорту про виявлення кримінального правопорушення, який складений старшим оперуповноваженим 1 сектору ВБКОЗ ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_14 від 20.05.2015, який адресований начальнику Управління відділу БКОЗ ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлено, що в ході здійснення заходів за лінією боротьби з корупцією та організованою злочинністю у Реєстраційній службі ГУЮ в Тернопільській області, отримано заяву від завідувача сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції ОСОБА_7 щодо вчинення кримінального правопорушення начальником Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції ОСОБА_5 . Встановлено, що близько двох місяців тому до завідувача сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції ОСОБА_7 звернувся місцевий фермер ОСОБА_8 та подав на державну реєстрацію близько 90 договорів оренди земельних ділянок. Після чого, як ОСОБА_7 розпочав реєстраційні дії, його до себе викликав начальник РС Бережанського РУЮ ОСОБА_5 і заборонив здійснювати будь-які дії, пов`язані із реєстрацією вищезгаданих договорів, мотивуючи це тим, що за кожен зареєстрований договір він хоче отримати по 20 доларів США не правомірної вимоги. Крім того ОСОБА_5 висунув до заявника вимогу, або він передає йому по 20 доларів США за кожен зареєстрований договір, що в сумі складає близько 1800 доларів США, або ОСОБА_5 застосує до ОСОБА_7 заходи дисциплінарного характеру. Таким чином в діях начальника Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції ОСОБА_5 містяться ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та даний рапорт необхідно скерувати в прокуратуру Тернопільської області для прийняття рішення про внесення вказаних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку розслідування. (стор. 57 Том 5).

20 травня 2015 року слідчим прокуратури Тернопільської області ОСОБА_16 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, із фабули якого встановлено, що начальник реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27 травня 2015 року одержав неправомірну вигоду в сумі 44000 грн. від завідувача сектором реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби ОСОБА_7 за сприяння у провадженні державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, поданих фермером ОСОБА_8 (стор. 7 Том 3).

Постановою виконувача обов`язків прокурора Тернопільської області від 20 травня 2015 року ОСОБА_11 про визначення підслідності та доручення досудового розслідування, визначено підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні №0000078 від 20 травня 2015 року за слідчим відділом прокуратури Тернопільської області, доручивши йому здійснення досудового розслідування (стор. 243-244 том 4) та слідчим в ОВС СВ Прокуратури Тернопільської області ОСОБА_16 20 травня 2015 року заступника прокурора Тернопільської області повідомлено про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000078 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме вимагання працівником правоохоронного органу «Х» у жителя Тернопільської області ОСОБА_18 неправомірної вигоди за виконання дій, які входять до його компетенції (стор. 246 Том 4).

Згідно постанови про проведення контролю за вчиненням злочину №21/2-476т від 21.05.2015, винесеної прокурором у кримінальному провадженні, постановлено для отримання доказів злочинної діяльності та повного викриття вимагання та одержання начальником Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції ОСОБА_5 неправомірної вигоди на строк 60 днів, з 21 травня 2015 року провести негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту шляхом передачі заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів, а саме грошових коштів у сумі 1800 (тисяча вісімсот) дол. США, начальнику реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції ОСОБА_5 для відтворення ситуації вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що охоплюється його умислом. Проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту доручити співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_3. Фактичні результати спеціального слідчого експерименту використати як докази у кримінальному судочинстві. Копію постанови для виконання направити в ІНФОРМАЦІЯ_3 (стор. 8-9 Том 3).

На підставі клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області від 21 травня 2015 року, ухвалою слідчого судді апеляційного суду Тернопільської області від 21 травня 2015 року надано дозвіл на проведення негласних слідчих дій, пов`язаних з тимчасовим обмеженням прав людини, терміном на 60 днів, починаючи з 21 травня 2015 року, а саме: аудіо- та відеоконтролю особи - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту; зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу) з мобільного номеру телефону НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , та який належить йому особисто і є телефоном передплачуваного мобільного зв`язку; візуального спостереження з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження за особою ОСОБА_5 (стор. 10-15 Том 3).

Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 28 травня 2015 року зафіксовано, що на виконання постанови прокурора у кримінальному провадженні №21/2-476т від 21.05.2015р. про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, складено даний протокол про проведення негласної слідчої дії - контролю за вчиненням злочину, яка була проведена 27 травня 2015 року за участю заявника ОСОБА_7 з використанням заздалегідь ідентифікованих (помічених засобів), а саме грошових коштів в сумі сорок чотири тисячі. 27 травня 2025 року у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 99, п. 1 ч. 3 ст. 104, 252 КПК України в ході процесуальної д було оглянуто та зафіксовано шляхом виготовлення ксерокопій грошові кошти в сумі сорок чотири тисячі гривень, номіналом 200 (двісті) гривень у кількості 220 (двісті двадцяти) купюр із серійними номерами, які вказані у протоколі. У протоколі зафіксовано, що кожну із зазначених вище купюр з метою підтвердження факту одержання ОСОБА_5 грошових коштів від ОСОБА_7 було оброблено спец препаратом «промінь-1», який залишає сліди після контакту із обробленими ним предметами. Залишки фарбника світло-зеленого кольору проявляються при освітленні коштів спеціальною ультрафіолетовою лампою. 27 травня 2015 року вказані кошти в сумі 44000 грн. в місті Бережани були вручені ОСОБА_7 для подальшого їх використання під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту і підтвердження фактичних даних про їх одержання ОСОБА_5 . Після чого, 27 травня 2015 року в машині оперативного співробітника, ОСОБА_7 з метою аудіоконтролю особи було впроваджено спеціальний технічний засіб «Москіт» №8401В4, який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3, а також з метою відеоконтролю особи впроваджено виріб «PV 500 EVO 2» № FNNI-0241, що також знаходиться на балансі Управління. 27 травня 2015 року близько 13 год. 35 хв. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та в ході розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 , що готовий передати йому гроші, на що останній погодився та призначив зустріч біля Бережанської ЗОШ №1. У подальшому, о 13 год. 45 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зустрілися в обумовленому місці. В ході бесіди ОСОБА_7 повідомив, що доларів немає (як було обумовлено на попередній зустрічі), а є гривні в сумі 44000 грн., на що ОСОБА_5 запитав, чи вони не помічені. Після цього ОСОБА_5 повів ОСОБА_7 на територію подвір`я приватного будинку ОСОБА_7 , де перепитав в останнього, чи грошові при ньому та чи не помічені вони. Після цього ОСОБА_5 сказав, щоб ОСОБА_7 передав гроші йому та запитав, чи там всі сорок чотири тисячі та черговий раз уточнив, чи не мічені вони. В подальшому ОСОБА_5 дав дозвіл на проведення державної реєстрації договорів оренди та попрощався пішов у напрямку КУТОР «Бережанський обласний комунальний дитячий гастроентерологічний санаторій». Згідно змісту протоколу, ОСОБА_7 був ознайомлений із його текстом та обставинами, які в ньому викладені. Також, до протоколу додані 220 купюр номіналом по 200 гривень на 55-х аркуша. (стор. 104-166 Том 4).

Відповідно до протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 28 травня 2015 року з доданим до нього носієм інформації із аудіо записом, який був досліджений в судовому засіданні, вбачається, що на виконання ухвали слідчого судді апеляційного суду Тернопільської області від 21.05.2015р., 25 та 27 травня 2015 року проведено аудіо-, відеоконтроль особи - начальника Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_5 та за результатами поведеної негласної слідчої (розшукової) дій встановлено, що 25 травня 2015 року в м. Бережани по вул. Шевченка,15, у підвалі Бережанської районної державної адміністрації відбулася розмова між ОСОБА_7 та начальником Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_5 , в ході якої ОСОБА_7 запитав у ОСОБА_5 , чи не хоче він зменшити суму, а ОСОБА_5 відповів, що так як він казав нехай дає, також обговорюють суму в еквіваленті у гривнях, якщо відсутня інша валюта, ОСОБА_5 наголошує, що на дві тисячі доларів, які він дасть, не збідніє і це для нього не гроші, а для них це копійка, і якщо вони з них не візьмуть, то вони більше ні з кого не візьмуть. 27 травня 2015 року біля Бережанської ЗОШ №1 відбулася розмова між ОСОБА_7 та начальником Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_5 , в ході якої ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 , що доларів немає, а є сорок чотири тисячі гривень, на що ОСОБА_5 сказав, що 40 штук мають зробити та ОСОБА_5 перепитує, чи все нормально, чи не мічені, на що ОСОБА_7 говорить, що має їх біля себе і ОСОБА_5 каже, щоб вони відійшли та вони заходять на територію одного із приватних будинків. ОСОБА_5 запитує, чи гроші є при ньому і коли він йому привіз гроші. ОСОБА_7 витягує гроші, перекладаючи їх з руки на руку, на що ОСОБА_5 знову запитує, чи не мічені гроші, запитує, чи сорок чотири і чи не мічені та перелискує купюри. ОСОБА_5 запитує, чи сорок штук, на що ОСОБА_7 відповідає сорок чи п`ятдесят сім, що ще донесли, на що ОСОБА_5 говорить, щоб він сідав і робив, попрощався і пішов (стор. 167-171 Том 4).

На виконання вимог КПК України, підозрюваному ОСОБА_5 10 липня 2015 року повідомлено про проведення відносно нього негласних слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні, внаслідок чого були тимчасово обмеженні його конституційні права. (стор. 63 Том 3).

Протоколом огляду місця події від 27 травня 2015 року з доданим до нього носієм інформації із відеозаписом, який був досліджений в судовому засіданні встановлено, що 27 травня 2017 року ОСОБА_5 добровільно видав грошові кошти в сумі 44 000 гривень, які він отримав від ОСОБА_7 . Як пояснив ОСОБА_5 , вказані грошові кошти він отримав у якості повернення боргу. Також ОСОБА_5 видав піджак, у внутрішній кишені якого знаходились 44000 гривень, що були отримані від ОСОБА_7 . При освітленні вищевказаних грошових коштів в сумі 44000 гривень ультрафіолетової лампою на зворотній та лицевій поверхні 220 купюр номіналом 200 гривень кожна, виявлено нашарування речовини, яка люмінесціює в світлі ультрафіолетової лампи світло-зеленим кольором і не видима при природньому освітленні. Крім цього ОСОБА_5 погодився надати праву та ліву руки для проведення їх освідування за допомогою спеціальної лампи з ультрафіолетовим світлом та проведення з них змивів. Під час проведення освітлення на другій фаланзі вказівного та першій фаланзі середнього пальця, а також на зворотній стороні руки між вказівним та середнім пальцями виявлено сліди світіння, що не видимі під час природного освітлення, а в променях ультрафіолетової лампи світяться світло зеленим кольором. Окрім цього ОСОБА_5 добровільно видав з правої та лівої зовнішніх кишень піджаку, в який був одягнутий зв`язку ключів, запальничку, пачку цигарок та мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору із сім-картками мобільних операторів «Київстар» та «МТС», 372 гривні з відповідними серіями та номерами, а саме грошова купюра номіналом 200 грн., три купюри номіналом 50 грн. кожна, грошова купюра номіналом 20 грн., дві купюри номіналом 1 гривня. Усі вилучені речі в ході проведення огляду місця події від 27 травня 2015 року поміщені в поліетиленові кульки чорного кольору, горловина яких зв`язана нитками, до вільних кінців яких приклеєні відрізки паперу білого кольору з пояснювальними написами з підписами понятих, учасників, захисника та слідчого (стор. 2-9 Том 4).

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.05.2015, ОСОБА_5 був затриманий 27 травня 2015 року о 13 год. 55 хв. за адресою м. Бережани, вул. Шевченка,30, згідно ч. 4 ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 роз`яснені права та обов`язки, у чому він підозрюється. (стор. 101-103 Том 4).

Протоколом огляду вилучених речей та документів від 02 червня 2015 року зафіксовано огляд вилучених під час огляду місця події 27 травня 2015 року грошових коштів в розмірі 44000 грн. (220 купюр номіналом 200 грн. кожна) з відповідними серіями та номерами, дві бірки НБУ від 12 березня 2015 року; марлевий тампон, за допомогою якого проводилися змиви з правої руки ОСОБА_5 ; марлевий тампон, за допомогою якого проводилися змиви з лівої руки ОСОБА_5 ; залишок рулону бинта, з якого робилися тампони для проведення змивів з рук ОСОБА_5 ; піджак чорного кольору, в який був одягнутий ОСОБА_5 ; грошові кошти в сумі 372 грн. з відповідними серіями та номерами, а саме, грошова купюра номіналом 200 грн., три купюри номіналом 50 грн. кожна, грошова купюра номіналом 20 грн., дві купюри номіналом 1 гривня; мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору із сім-картками мобільних операторів «Київстар» та «МТС»; зв`язка ключів у кількості сім штук та брилком (стор. 10-16 Том 4).

Висновком судово-хімічної експертизи спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв №2-385/15 від 15.06.2015 встановлено, що на лицевих і на зворотних сторонах двісті двадцяти банкнот Національного банку України номінальною вартістю по 200 (двісті) гривень серії: ЄБ 3182652; МА 3481879; ЗД 5525695; КИ 2080404; ЗГ 8474824; ЕШ8198885; ЄН 6714036; ЄЖ 8962446; ЄЖ 4594831; ЕШ 0812605; ЄБ 7404128; ПГ5862022; ЄД 5302838; ЗВ 6606886; КК 5028528; ЕД 6110334; ЕГ 0460062; KB7281988; KM 6495723; ЗГ 9787543; ВЧ 5800873; ЕВ 2488801; ЄХ 8606855; ПА0867322; ЄЮ 3254360; КН 1879694; ЄЄ 4142772; КЛ 2959761; ЕД 6031854; ПА3220362; КЛ 2159727; ЄГ 9861055; ПА 1721603; КЙ 5141239; ЄЖ 3699787; ЕГ6119705; ЄЖ 8317569; ЗГ 0749196; EE 3869504; КЛ 1404860; КЖ 4471376; ПБ9387653; АА 7352278; ЕЮ 2706052; КЖ 4800001; КК 8075145; ВФ 0609029;ЕИ 7321704; КЛ 3626415; ЄЩ 1192222; ЗЕ 6035933; ЕФ 2947094; ПД 7358753;ЄД1795863; ЄЕ 0907381; ЕА 9663327; ЗЕ 4470922; ЄЕ 9764141; ЕБ 3183628; ЗЄ5165224; ЕФ 3586570; ПВ 9157651; ПВ 9157665; КЛ 8004164; ЗЄ 0580117; ЕЗ4363813; ЗД 0318797; ЄЖ 7671366; BE 8123967; ЕВ 9510358; ПВ 1458482; ЕЖ3832020; КЖ 4874473; ЄЖ 2663127; ЄД 5202576; ЄФ 4526422; ЗЄ 1050682; АЄ5989478; ВБ 651671; ВЄ 7313163; КЙ 8729074; АВ 1998534; ЄШ 3526707; ЗЄ2381145; ЕГ 1697957; ЗЄ 5913834; ВА 5166631; ВГ 2000531; ЄХ 3775956; ЕД0502881; ЕЮ 4161988; ЄШ 5634203; 33 2267133; КБ 3020391; ПА 4759466; АЄ2981114; ЕЖ 7477282; ПА 5626461; ВД 2884477; ЄЖ 9959212; КЗ 0412880; ЄГ5892511; КА 2340284; КД 4746997; ЕД 4395730; ЄЄ 2488884; 33 3426220; ЄЕ0394748; ВФ 3306871; ЄХ 6118349; ЄЮ 7651381; ЕБ 6196708; ВВ 9497937; МА9489130; ЄЩ 9336690; АВ 2847497; КК 5195370; АГ 8493465; ВЧ 8041475; КЙ7542824; ЗЕ 1121205; ЄД 0655738; КД 3595328; ЄЯ 5844956; ЄД 6876504; КЙ0161504; ЗЕ 2301879; 33 7385102; КЙ 3872016; КЛ 3390201; ЄБ 6220259; КД6373941; ЕЗ 7213226; ЕИ 0927116; КЙ 3313470; ЄД 4104927; ЄЧ 5265571; ЗГ5166018; АЕ5701033; ЄЄ4006836; ЄЗ 0166879; ЕЩ 9493246; КБ 0112543; ЄД8133220; ЕИ 1720939; ЄФ 5334365; ЄГ 4878325; A3 7694543; ПВ 5298512; МБ1617455; ЗЗ1614073; ЕГ3760936; ЕА 8839930; ЄЕ 4014876; ПД3039641; ТА 7585358; ЗБ 8638942; ЕЕ1138763;ЕЮ 7906711; ЕИ 7865059: КБ8931877; КГ 1254150; BE 5301482; МБ 7028752; MA 3719900; ЕБ 2331167; ЄЄ 7421372; КБ 6483233; ПВ 9820341; ЄЧ 8641186; МА 7895674; АГ 1903902; АЖ 0449245; КЕ 7287446; ВЖ 7798938; ЄФ 6104579; ЄВ 7526843; ЗЕ 1938500; EE 9930081; АЖ 4934407; ЄЖ 7564817; ЕЄ 5604902; ЕГ 6712196; КГ 7294038; КБ 1356030; ЗБ 7265309; КЛ 3825282; ЕБ 6095880; СВ 8961907; ЗВ 1921028; КА 5167023; ЄВ 7303652; КЕ 2873993; ПВ 4694424; МБ 9573301; ЕЗ 5127245; ЕД 6601763; ПА 7633080; ЕД 5434044; ЄЖ 4751951; КЙ 4308479; ЗЕ 0933675; КБ 2451920; КК 9535353; ЄА 9279462; ЄБ 9754632; ЄА 4465175; ЗГ 8434237; КБ 5775401; КБ 5841868; КИ 8480679; ЄЄ 0490190; КЕ 6774383; EE 2617258; ЕГ 3122703; ЕА 7533267; ЄИ 0125922; ЄВ 9441080; ЕВ 2316347; KM 8565629 з упаковки №1, на поверхнях двох банківських бирок із упаковки №1, на марлевих тампонах, якими робили змиви з правої та лівої руки ОСОБА_5 , що знаходилися відповідно в упаковках №2 та №3, у ділянках піджака чорного кольору ОСОБА_5 з упаковки №5, а саме: на зовнішній та внутрішній поверхнях лівої внутрішньої кишені та правого лацкану а також у ділянках між лівими зовнішніми верхньою та нижньою боковими кишенями, виявлені невидимі при денному (природному) освітленні нашарування спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію жовто-зеленим кольором в УФ-освітленні. На чистому марлевому рулоні (контрольному), який знаходився в упаковці №4, нашарувань спеціальної хімічної речовини не виявлено. Невидимі при денному (природному) освітленні нашарування спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію жовто-зеленим кольором в УФ-освітленні, які виявлені на лицевих і на зворотних сторонах. На лицевих і на зворотних сторонах двісті двадцяти банкнот Національного банку України номінальною вартістю по 200 (двісті) гривень серії: ЄБ 3182652; МА 3481879; ЗД 5525695; КИ 2080404; ЗГ 8474824; ЕШ 8198885; ЄИ 6714036; ЄЖ 8962446; ЄЖ 4594831; ЕШ 0812605; ЄБ 7404128; ПГ 5862022; ЄД 5302838; ЗВ 6606886; КК 5028528; ЕД 6110334; ЕГ 0460062; KB 7281988; KM 6495723; ЗГ 9787543; ВЧ 5800873; ЕВ 2488801; ЄХ 8606855; ПА 0867322; ЄЮ 3254360; КН 1879694; ЄЄ 4142772; КЛ 2959761; ЕД 6031854; ПА 3220362; КЛ 2159727; ЄГ 9861055; ПА 1721603; КЙ 5141239; ЄЖ 3699787; ЕГ 6119705; ЄЖ 8317569; ЗГ 0749196; EE 3869504; КЛ 1404860; КЖ 4471376; ПБ 9387653; АА 7352278; ЕЮ 2706052; КЖ 4800001; КК 8075145; ВФ 0609029; ЕИ 7321704; КЛ 3626415; ЄЩ 1192222; ЗЕ 6035933; ЕФ 2947094; ПД 7358753; ЄД 1795863; ЄЕ 0907381; ЕА 9663327; ЗЕ 4470922; ЄЕ 9764141; ЕБ 3183628; ЗЄ 5165224; ЕФ 3586570; ПВ 9157651; ПВ 9157665; КЛ 8004164; ЗЄ 0580117; ЕЗ 4363813; ЗД 0318797; ЄЖ 7671366; BE 8123967; ЕВ 9510358; ПВ 1458482; ЕЖ 3832020; КЖ 4874473; ЄЖ 2663127; ЄД 5202576; ЄФ 4526422; ЗЄ 1050682; АЄ 5989478; ВБ 651671; ВЄ 7313163; КЙ 8729074; АВ 1998534; ЄШ 3526707; ЗЄ 2381145; ЕГ 1697957; ЗЄ 5913834; ВА 5166631; ВГ 2000531; ЄХ 3775956; ЕД 0502881; ЕЮ 4161988; ЄШ 5634203; 33 2267133; КБ 3020391; ПА 4759466; АЄ 2981114; ЕЖ 7477282; ПА 5626461; ВД 2884477; ЄЖ 9959212; КЗ 0412880; ЄГ 5892511; КА 2340284; КД 4746997; ЕД 4395730; ЄЄ 2488884; 33 3426220; ЄЕ 0394748; ВФ 3306871; ЄХ 6118349; ЄЮ 7651381; ЕМШ6708; ВВ 9497937; МА 9489130; ЄЩ 9336690; АВ 2847497; КК 5195370; АГ 8493465; ВЧ 8041475; КЙ 7542824; ЗЕ 1121205; ЄД 0655738; КД 3595328; ЄЯ 5844956; ЄД 6876504; КЙ 0161504; ЗЕ 2301879; 33 7385102; КЙ 3872016; КЛ 3390201; ЄБ 6220259; КД 6373941; ЕЗ 7213226; ЕИ 0927116; КЙ 3313470; ЄД 4104927; ЄЧ 5265571; ЗГ 5166018; АЕ 5701033; ЄЄ 4006836; ЄЗ 0166879; ЕЩ 9493246; КБ 0112543; ЄД 8133220; ЕИ 1720939; ЄФ 5334365; ЄГ 4878325; A3 7694543; ПВ-5298512; МБ 1617455; 33 1614073; ЕГ 3760936; ЕА 8839930; ЄЕ 4014876; ПД 3039641; ТА 7585358; ЗБ 7638942; EE 1138763; ЕЮ 7906711; ЕИ 7865059; КБ 8931877; КГ 1254150; BE 5301482; МБ 7028752; МА 3719900; ЕБ 2331167; ЄЄ 7421372; КБ 6483233; ПВ 9820341; ЄЧ 8641186; МА 7895674; АГ 1903902; АЖ 0449245; КЕ 7287446; ВЖ 7798938; ЄФ 6104579; ЄВ 7526843; ЗЕ 1938500; EE 9930081; АЖ 4934407; ЄЖ 7564817; ЕЄ 5604902; ЕГ 6712196; КГ 7294038; КБ 1356030; ЗБ 7265309; КЛ 3825282; ЕБ 6095880; ЄВ 8961907; ЗВ 1921028; КА 5167023; ЄВ 7303652; КЕ 2873993; ПВ 4694424; МБ 9573301; ЕЗ 5127245; ЕД 6601763; ПА 7633080; ЕД 5434044; ЄЖ 4751951; КЙ 4308479; ЗЕ 0933675; КБ 2451920; КК 9535353; ЄА 9279462; ЄБ 9754632; ЄА 4465175; ЗГ 8434237; КБ 5775401; КБ 5841868; КИ 8480679; ЄЄ 0490190; КЕ 6774383; EE 2617258; ЕГ 3122703; ЕА 7533267; ЄИ 0125922; ЄВ 9441080; ЕВ 2316347; KM 8565629 з упаковки №1, на поверхнях двох банківських бирок із упаковки №1, на марлевих тампонах, якими робили змиви з правої та лівої руки ОСОБА_5 , що знаходилися відповідно в упаковках №2 та №3, у ділянках піджака чорного кольору ОСОБА_5 з упаковки №5, а саме: на зовнішній та внутрішній поверхнях лівої внутрішньої кишені та правого лацкану, а також у ділянках між лівими зовнішніми верхньою та нижньою боковими кишенями, мають між собою та зі зразком невидимої при денному освітленні спеціальної хімічної речовини (препаратом «Промінь-1»), який знаходився в упаковці №6, що має люмінесценцію жовто-зеленим кольором в УФ-освітленні між парою предметних скелець, спільну родову належність (по кольору люмінесценції і якісному складу компонентів). Визначення спільної групової належності не проводилося у зв`язку із відсутністю індивідуалізуючи ознак. (стор. 31-81 Том 4).

Відповідно до Висновку судової технічної експертизи документів №1.1-260/15 від 15.06.2015р. встановлено, що 220 (двісті двадцять) банкнот номіналом 200 гривень із серійними номерами ЄБ 3182652; МА 3481879; ЗД 5525695; КИ 2080404; ЗГ 8474824; ЕШ 8198885; ЄИ 6714036; ЄЖ 8962446; ЄЖ 4594831; ЕШ 0812605; ЄБ 7404128; ПГ 5862022; ЄД 5302838; ЗВ 6606886; КК 5028528; ЕД 6110334; ЕГ 0460062; KB 7281988; KM 6495723; ЗГ 9787543; ВЧ 5800873; ЕВ 2488801; ЄХ 8606855; ПА 0867322; ЄЮ 3254360; КН 1879694; ЄЄ 4142772; КЛ 2959761; ЕД 6031854; ПА 3220362; КЛ 2159727; ЄГ 9861055; ПА 1721603; КЙ 5141239; ЄЖ 3699787; ЕГ 6119705; ЄЖ 8317569; ЗГ 0749196; EE 3869504; КЛ 1404860; КЖ 4471376; ПБ 9387653; АА 7352278; ЕЮ 2706052; КЖ 4800001; КК 8075145; ВФ 0609029; ЕИ 7321704; КЛ 3626415; ЄЩ 1192222; ЗЕ 6035933; ЕФ 2947094; ПД 7358753; ЄД 1795863; ЄЕ 0907381; ЕА 9663327; ЗЕ 4470922; ЄЕ 9764141; ЕБ 3183628; ЗЄ 5165224; ЕФ 3586570; ПВ 9157651; ПВ 9157665; КЛ 8004164; ЗЄ 0580117; ЕЗ 4363813; ЗД 0318797; ЄЖ 7671366; BE 8123967; ЕВ 9510358; ПВ 1458482; ЕЖ 3832020; КЖ 4874473; ЄЖ 2663127; ЄД 5202576; ЄФ 4526422; ЗЄ 1050682; АЄ 5989478; ВБ 651671; ВЄ 7313163; КЙ 8729074; АВ 1998534; ЄШ 3526707; ЗЄ 2381145; ЕГ 1697957; ЗЄ 5913834; ВА 5166631; ВГ 2000531; ЄХ 3775956; ЕД 0502881; ЕЮ 4161988; ЄШ 5634203; 33 2267133; КБ 3020391; ПА 4759466; АЄ 2981114; ЕЖ 7477282; ПА 5626461; ВД 2884477; ЄЖ 9959212; КЗ 0412880; ЄГ 5892511; КА 2340284; КД 4746997; ЕД 4395730; ЄЄ 2488884; 33 3426220; ЄЕ 0394748; ВФ 3306871; ЄХ 6118349; ЄЮ 7651381; ЕМШ6708; ВВ 9497937; МА 9489130; ЄЩ 9336690; АВ 2847497; КК 5195370; АГ 8493465; ВЧ 8041475; КЙ 7542824; ЗЕ 1121205; ЄД 0655738; КД 3595328; ЄЯ 5844956; ЄД 6876504; КЙ 0161504; ЗЕ 2301879; 33 7385102; КЙ 3872016; КЛ 3390201; ЄБ 6220259; КД 6373941; ЕЗ 7213226; ЕИ 0927116; КЙ 3313470; ЄД 4104927; ЄЧ 5265571; ЗГ 5166018; АЕ 5701033; ЄЄ 4006836; ЄЗ 0166879; ЕЩ 9493246; КБ 0112543; ЄД 8133220; ЕИ 1720939; ЄФ 5334365; ЄГ 4878325; A3 7694543; ПВ-5298512; МБ 1617455; 33 1614073; ЕГ 3760936; ЕА 8839930; ЄЕ 4014876; ПД 3039641; ТА 7585358; ЗБ 7638942; EE 1138763; ЕЮ 7906711; ЕИ 7865059; КБ 8931877; КГ 1254150; BE 5301482; МБ 7028752; МА 3719900; ЕБ 2331167; ЄЄ 7421372; КБ 6483233; ПВ 9820341; ЄЧ 8641186; МА 7895674; АГ 1903902; АЖ 0449245; КЕ 7287446; ВЖ 7798938; ЄФ 6104579; ЄВ 7526843; ЗЕ 1938500; EE 9930081; АЖ 4934407; ЄЖ 7564817; ЕЄ 5604902; ЕГ 6712196; КГ 7294038; КБ 1356030; ЗБ 7265309; КЛ 3825282; ЕБ 6095880; ЄВ 8961907; ЗВ 1921028; КА 5167023; ЄВ 7303652; КЕ 2873993; ПВ 4694424; МБ 9573301; ЕЗ 5127245; ЕД 6601763; ПА 7633080; ЕД 5434044; ЄЖ 4751951; КЙ 4308479; ЗЕ 0933675; КБ 2451920; КК 9535353; ЄА 9279462; ЄБ 9754632; ЄА 4465175; ЗГ 8434237; КБ 5775401; КБ 5841868; КИ 8480679; ЄЄ 0490190; КЕ 6774383; EE 2617258; ЕГ 3122703; ЕА 7533267; ЄИ 0125922; ЄВ 9441080; ЕВ 2316347; KM 8565629 відповідають встановленому зразку, тобто виготовлені на підприємстві, що здійснює випуск грошових знаків та цінних паперів для Національного банку України (стор. 84-97 Том 4).

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 05 червня 2015 року, який складений на виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 04 червня 2015 року і на виконання доручення слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_19 від 05.06.2015 засвідчено опис речей і документів, які були вилучені, відповідно до яких вилучено належно завірених копій реєстраційних справ на право оренди земельних ділянок за заявами фермерського господарства «ОСОБА_8» та поданих фермерським господарством «ОСОБА_8» на державну реєстрацію документів на право оренди земельних ділянок за період з 01 січня 2015 року по 27 травня 2015 року, які знаходяться у приміщенні реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, за адресою: вул. Шевченка, 15а, м. Бережани у кількості 66 реєстраційних справ (стор. 175-242 Том 4).

Прокурором долучені та судом досліджені належним чином завірені копії реєстраційних на право оренди земельних ділянок за заявами фермерського господарства «ОСОБА_8» та поданих фермерським господарством «ОСОБА_8» на державну реєстрацію документів на право оренди земельних ділянок за період з 01 січня 2015 року по 27 травня 2015 року в кількості 133 документів на 163 аркушах, які виготовлені, завірені та видані уповноваженою особою реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області (стор. 137-307 Том 2), а також завірені копії документів - реєстраційних справ, які вилучені під час тимчасового доступу до речей і документів (стор. 170-25 Том 5, стор. 1-151 Том 6, стор. 1-255 Том 7, стор. 1-306 Том 8).

Також, матеріали судового провадження містять долучені стороною захисту після виконання вимог ст. 290 КПК України наступні письмові докази: інформація про телефонні з`єднання ОСОБА_5 ; інформація про телефонні з`єднання ОСОБА_7 ; документи про реєстрацію договорів; адвокатський запит і лист управління юстиції про порядок реєстрації договорів оренди; адвокатський запит і лист управління юстиції про перебування ОСОБА_7 на лікарняному в січні-березні 2015; адвокатський запит і лист управління юстиції про перебування ОСОБА_7 на лікарняному у травні 2015; адвокатський запит і лист управління юстиції про перебування ОСОБА_7 під захистом і неможливості проведення перевірки; адвокатський запит і лист прокуратури про відмову у відкритті ухвал та постанов про негласні слідчі дії; лист ОСОБА_7 про надання оригіналу розписки; копія розписки про отримання грошей в борг; запит ОСОБА_5 та відповідь управління юстиції про перебування у відпустці та виконуючих обов`язки; лист ОСОБА_20 про відсутність скарг.

Вказані письмові доказі, які були подані стороною захисту та досліджені судом, не спростовують викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 і не можуть такими, що підтверджують його невинуватість.

Попри досліджених та описаних вище письмових доказів у кримінальному провадженні, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується також показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є належними і допустимими, оскільки показання даних свідків узгоджуються з іншими письмовими доказами, які були дослідженні судом та оцінка яким була надана вище на підтвердження винуватості обвинуваченого.

Так, свідок ОСОБА_7 надав покази, з яких встановлено, що в січні 2015 року ОСОБА_8 звернувся до Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції з документами для проведення державної реєстрації приблизно більше 40 договорів оренди земельних паїв. До пакету документів, крім договорів мав додати квитанції про оплату державного мита та плату за витяг про державну реєстрацію. Інших додаткових доплат не передбачено. Дані пакети документів ОСОБА_21 надав особисто йому та він їх прийняв. Вищевказані договори не реєстрував, оскільки ОСОБА_5 заборонив їх реєструвати, причини не вказував. На його думку причиною було те, що ОСОБА_8 мав сплатити ще додаткові кошти. ОСОБА_5 вказував суму, яку має оплатити ОСОБА_8 , однак він не пригадує, оскільки пройшов тривалий проміжок часу та повідомив, що про це вказував на попередніх його допитах. Прийняв всі заяви та почав їх реєструвати, зареєструвавши 5-6 заяв, після чого ОСОБА_5 , як начальник реєстраційної служби заборонив їх реєструвати. Заборона полягала в тому, що в разі реєстрації заяви без додаткової оплати, на нього буде накладено дисциплінарне стягнення, звільнення. Йому не відомо, чи ОСОБА_5 мав право застосовувати дисциплінарні стягнення, однак виніс догану та сказав, що передасть на подальший розгляд у разі невиконання його вказівок. Чинним законодавством не передбачено строк на реєстрацію договорів оренди, термін необмежений. Він не пригадує кількості розмов з ОСОБА_8 про необхідність ОСОБА_8 надати додаткові грошові кошти. Дані розмови відбувалися в кабінеті на коридорі. Ні ОСОБА_8 , ні його представники не зверталися із питанням строку реєстрації процедури договорів. ОСОБА_5 міг бачити заяву вже в зареєстрованому стані. Для того, щоб ОСОБА_5 надав дозвіл на реєстрацію договорів мала бути надана грошова допомога, без якої реєстрація не відбудеться. Він усвідомлював, що це незаконна вимога. З ОСОБА_8 він мало знайомий. Також не пригадує, чи розмовляв по телефону до отримання документів чи після отримання документів. Із роздруківки телефонних розмов встановлено, що більше 20 разів в нього було телефонних розмов із ОСОБА_8 в грудні, листопаді 2014 року, а саме до реєстрації договорів та про що розмовляв не пригадує. В січні 2015 року представник від ОСОБА_8 , можливо це бухгалтер ФГ "ОСОБА_8" приніс документи на реєстрацію, яка мала повноваження на представництво, однак його не пред`являла. Принесла особисто йому в кабінет, договорів було приблизно 40-50 штук. Документи подані одним разом, а не частинами. Він перевіряв їх вміст та не пригадує, чи були долучені довіреності особи, яка подавала документи. Документи були принесені насипом, не були розмежовані однин від одного. Зі змістом поданих документів не встиг ознайомитися. ОСОБА_5 за реєстрацію одного договору ОСОБА_8 вимагав першочергово 50 доларів США, потім 30 доларів США, а в загальному мала бути сума 2000 доларів США. Він ніяких заходів не вживав, вирішив звернутися із заявою до Служби безпеки України, причини не пригадує, однак причину вказував на попередньому допиті. До слідчих дій в рамках даного кримінального провадження його допитували у м. Тернополі, кількості допитів не пригадує. ОСОБА_5 передавав кошти в рамках слідчих дій, суми не пригадує. Між ним і ОСОБА_5 не було ніяких боргових зобов`язань. Такі особи, як ОСОБА_9 і ОСОБА_10 йому відомі. В ході досудового розгляду досліджувалася розписка, яка свідчить, що нібито в жовтня 2014 року він отримав від ОСОБА_5 позику у сумі 2000 доларів США і свідками такої позики були ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , однак він грошей в нікого не брав. В той день, коли передавав кошти ОСОБА_5 , до нього приїхали співробітники СБУ і наділи спеціальну апаратуру. Він пішов до ОСОБА_5 та сказав йому, що потрібно реєструвати договори. ОСОБА_5 сказав, що нехай ОСОБА_8 оплатить кошти за реєстрацію договорів. Співробітники СБУ дали йому гроші в сумі 44000 гривень. Після цього він пішов до ОСОБА_5 і на території домогосподарства, а саме саду передав йому грошові кошти. ОСОБА_5 взяв гроші і пішов. Він при розмові не згадував про борг та розписку. Він знав, що це кошти за реєстрацію, оскільки дав вказівку не реєструвати договори, якщо не будуть сплачені кошти і вразі невиконання його вимог, погрожував дисциплінарною відповідальністю. Державний реєстратор є самостійною посадовою особою і сам приймає всі рішення, пов`язані з державною реєстрацією права. У період з 31 березня 2015 року по 09 травня 2015 року, коли ОСОБА_5 перебував у відпустці, він, ОСОБА_7 , виконував обов`язки начальника реєстраційної служби та не пригадує, що заважало йому в цей час провести реєстраційні дії із договорами оренди земельних паїв. Окрім правоохоронних органів він нікому не скаржився щодо вимагання ОСОБА_5 неправомірної вигоди. ОСОБА_8 було відомо, що ОСОБА_5 вимагає неправомірну вигоду, він йому про даний факт повідомив пізніше, проте дати не пригадує. В першу чергу за фактом неправомірної вигоди звернувся в Службу безпеки України. Заяву писав в Службі безпеки України у м. Тернополі, конкретно, в якому приміщенні писав не пам`ятає. Йому не відомо, чи ОСОБА_22 є працівником Служби безпеки України. Не пригадує, скільки разів працівники Служби безпеки України встановлювали на нього пристрій аудіо-відео контролю.

Показання свідка ОСОБА_7 , попри подане ОСОБА_5 клопотання від 30.05.2024 про їх недопустимість, судом приймаються в основу обвинувального вироку, оскільки такі показання є логічними та послідовними по обставинах подій, які викладені в обвинувальному акті, неправдивості не встановлено, так як підтвердженні іншими письмовими доказами, а деякі суперечності щодо вказаня свідком чітких часових проміжків їх відбування пояснюється тривалим збігом часу від таких подій до дати його допиту в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що працює на посаді заступника директора фермерського господарства «ОСОБА_8». В січні 2015 року він звертався в реєстраційну службу Бережанського районного управління юстиції з приводу реєстрації договорів оренди землі. Не передавав особисто ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_5 договори на реєстрацію. Договори надавав частинами, приблизно по 15 договорів. Прийняв ОСОБА_7 в нього договори на реєстрацію та повідомив, що потрібно подати квитанції про оплату державного мита, він оплатив, після чого ОСОБА_7 затягував з реєстрацією вищевказаних договорів. Він нікому ніяких коштів додатково не давав. ОСОБА_7 в нього ніяких коштів не вимагав. На питання, чому він не реєструє договори, ОСОБА_7 не міг дати відповіді. Із ОСОБА_7 вони не обговорювали строки реєстрації заяв, казав, коли зареєструє, то його повідомить. Пройшов значний проміжок часу від подачі документів, які були подані на реєстрацію. При зверненні з питанням, коли будуть зареєстровані заяви, повідомляв, що перебуває у відпустці, чи на лікарняному та постійно обіцяв, що зареєструє. З ОСОБА_7 не контактував по телефону. Приходив в приміщення адміністрації реєстраційної служби, де з ним спілкувався. Особисто до нього в кабінет не заходив. Дзвонив ОСОБА_7 зі свого телефону за номером НОМЕР_3 на його номер телефону НОМЕР_4 . Документи безпосередньо передавав на реєстрацію. В кінці березня ОСОБА_7 сказав, що не реєструє договори, тому що потрібно надати кошти начальнику реєстраційної служби, проте конкретної суми на вказав. На вимогу передати гроші ОСОБА_7 він відмовився. До 2015 року йому не був знайомий ОСОБА_7 . Особисто до начальника реєстраційної служби ОСОБА_5 не звертався з приводу реєстрації чи не реєстрації договорів. ОСОБА_7 повідомляв, що для швидшої реєстрації договорів необхідно оплатити додаткові кошти, які він передасть ОСОБА_5 , суми не пригадує. Він відмовився надавати кошти. Договори були безперешкодно зареєстровані після затримання ОСОБА_5 .

Показами свідка ОСОБА_23 встановлено, що їй знайомий ОСОБА_5 , з ним разом працювала. Станом на 26 лютого 2015 рік працювала на посаді реєстратора реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції. В коло її обов`язків входило прийом осіб, реєстрація заяв, реєстрації права власності земельних ділянок, ведення Єдиного державного реєстру, видача свідоцтва про право власності та витягу з державної реєстрації. ОСОБА_7 їй знайомий, разом працювали в одній установі та в одному робочому кабінеті. ОСОБА_7 займав посаду завідувача сектору реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції. ОСОБА_5 був її керівником, а ОСОБА_7 був безпосереднім керівником, мав набагато більше повноважень від неї. ОСОБА_8 їй відомий, він орендував земельні ділянки у Бережанському районі. За час роботи в реєстраційній службі вона не здійснювала реєстрації договорів оренди земельних ділянок ФГ "ОСОБА_8". Заяви від заявників приймалися в порядку черги реєстраторами. ОСОБА_5 , як керівник реєстраційної служби не бачив заявників і заяв, які вони подавали, однак в інформаційній системі він міг побачити хто саме подає заяву. На сьогоднішній день їй відомий факт про отримання керівником реєстраційної служби неправомірної вигоди, однак за які послуги їй невідомо. Не було випадків, щоб ОСОБА_5 надавав їй вказівки щодо реєстрації, не реєстрації, або призупинення для реєстрації будь-яких договорів. Коли працювала в одному кабінеті з ОСОБА_7 , не чула ніяких розмов між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо реєстрації чи не реєстрації договорів ФГ "ОСОБА_8". Під час таких розмов ніколи не була присутня. Договори оренди земельних ділянок ФГ "ОСОБА_8" реєструвала приблизно у 2016 році, це вже було після відсторонення ОСОБА_5 з посади. Не чула незаконних вказівок від ОСОБА_5 щодо реєстрації чи не реєстрації договорів ФГ "ОСОБА_8" та не чула, щоб ОСОБА_5 вимагав від ОСОБА_7 , чи інших працівників неправомірної вигоди. Не було вказівок від ОСОБА_5 про вчинення або не вчинення будь-яких реєстраційних дій по ФГ "ОСОБА_8" та по будь-яких інших особах. Вказівок про прийом заяв і в подальшому щодо їх не розгляду не було. Вона, будучи реєстратором вчасно вчиняла дії по реєстрації документів, які надходили в реєстраційну службу.

Свідок ОСОБА_24 надав покази, з яких встановлено, що з ОСОБА_5 він перебуває у робочих відносинах. З ОСОБА_7 перебував у дружніх відносинах. Свідком того, що ОСОБА_5 вимагав у ОСОБА_7 якихось коштів за реєстрацію договорів оренди не був, а також не знає про такі обставини щодо не вчинення ОСОБА_7 дій по не реєстрації договору оренди. Із слів ОСОБА_7 ще потім взнав, що ОСОБА_5 було затримано за отримання неправомірної вигоди, але по яких саме подіях не знає. Чи вчиняв ОСОБА_5 погрози ОСОБА_7 , чи якість протиправні дії по відношенню до ОСОБА_7 не знає, із ОСОБА_8 не знайомий.

При встановлених обставинах, показання свідків ОСОБА_24 і ОСОБА_23 судом при доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення оцінюються критично, оскільки показання вказаних свідків стосуються роботи реєстраційної служби, їхніх знайомств, носять загальні відомості та не підтверджують факту вчинення протиправних дій ОСОБА_5 і не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Із показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що йому знайомий ОСОБА_5 , перебуває з його батьком у дружніх відносинах. Із ОСОБА_7 знайомий приблизно з 2006 року. В жовтні 2014 року зустрілися у ОСОБА_26 вдома, у будинку по АДРЕСА_3 . До них підійшов ОСОБА_5 і розповів батькові, що до нього звернувся ОСОБА_7 з проханням позичити 1800 доларів США, з умовою повернення грошових коштів з процентами у сумі приблизно 2000 доларів США, оскільки в нього є фінансові проблеми. Через якийсь час прийшов ОСОБА_7 . Після розмови поїхали в кафе «Монтекрісто» у м.Бережани. Розписка була із надрукованим змістом, яку приніс ОСОБА_7 . ОСОБА_5 було відомо, що ОСОБА_10 буде перебувати в будинку по АДРЕСА_3 і тому у розписці вказав його прізвище. Розписка була в одному екземплярі. Підписали розписку ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 . В подальшому розписку забрав ОСОБА_5 . Копій розписки він не бачив, однак в подальшому ОСОБА_5 передав йому ксерокопію розписки для подальшого зберігання. ОСОБА_7 повідомляв, що йому потрібні кошти, бо у нього хвора мати, а також дочка їде за кордон. В жовтні 2014 року він користувався мобільним номером телефону, яким і надалі продовжує користуватися НОМЕР_5 . Батько ОСОБА_5 - ОСОБА_26 попросив його підтвердити факт про передачу коштів в розписці своїм підписом, нащо останній погодився.

Судом показання свідка ОСОБА_10 при доведеності вини ОСОБА_5 та відповідно і його невинуватості від пред`явленого обвинувачення судом оцінюються критично, оскільки наявних боргових зобов`язань між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не встановлено під час досудового розслідуванні і судового розгляду, ОСОБА_7 заперечив факт отримання в позику грошей та підписання розписки, копія якої долучена до матеріалів судового провадження (стор. 34 Том 2), яка в силу вимог ЦПК України не може виступати як доказ з точки зору належності та допустимості для підтвердження укладення договору позики.

При цьому, наявність договору позики у формі розписки від 07.10.2014, за умовами якої нібито ОСОБА_7 позичив у ОСОБА_5 кошти в сумі 1800 доларів США та зобов`язався повернути 2000 доларів США, а відтак і її невиконання ОСОБА_7 та наявність в останнього боргу перед ОСОБА_5 може бути предметом розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_5 , та інформації по розгляду якого із прийняттям відповідного рішення сторони кримінального провадження суду не надали.

Також суд вважає, що у даному кримінальному провадженні прокурором доводиться винуватість ОСОБА_5 до кримінального правопорушення по обставинах, які викладені в обвинувальному акті і наявність нібито боргового зобов`язання по копії розписки від 07.10.2014 в даному випадку немає відношення до обставин інкримінованого ОСОБА_5 злочину, так як матеріалами кримінального провадження встановлено віднесення коштів до неправомірної вигоди, яку вимагав ОСОБА_5 , про що він сам і говорив при їх отримані 27 травня 2015 року, перепитуючи неодноразово у ОСОБА_7 , чи кошти не міченні, що свідчить про прямий умисел в особи на вчинення злочину.

При судовому розгляді під час дослідження доказів у кримінальному провадженні стороною захисту, а також обвинуваченим при наданні ним показань, виступі в судових дебатах та в останньому слові, подані ряд клопотань про визнання зібраних органом досудового розслідування доказів, які подавалися суду, як недопустимих, оскільки отримані з істотним порушенням вимог КПК України та із порушенням прав особи підозрюваного.

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Стаття 87 цього Кодексу передбачає підстави та умови, за яких суд може та зобов`язаний визнати отримані докази як недопустимі при доведенні або спростовуванні тих чи інших обставин, що стосуються кримінального провадження.

Так, обвинуваченим ОСОБА_5 подане клопотання від 18.10.2022, яке доповнене клопотанням від 28.12.2022, про визнання недопустимими докази, які подані суду, а саме документи ФГ «ОСОБА_8» на право оренди землі, перелік яких зазначений в протоколі про тимчасовий доступ до речей і документів від 05.06.2015 і протокол до тимчасового доступу, посилаючись на порушення органом досудового розслідування вимог КПК України при здійсненні такого вилучення, оскільки ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2015 надано доступ лише слідчому ОВС прокуратури Тернопільської області ОСОБА_16 до оригіналів реєстраційних справ на право оренди земельних ділянок за заявами ФГ «ОСОБА_8» за період з 01.01.2015 по 274.05.2015, які знаходиться у приміщенні Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області. Натомість, виконання ухвали слідчого судді від 04.06.2015 та отримання таких документів здійснювалося не слідчим ОСОБА_16 , а оперуповноваженим ВБКОЗ ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_14 , який не мав повноважень в силу вказівки в ухвалі слідчого судді від 04.06.2015 виконувати таку слідчу дію і при тому, що ним були вилучені не оригінали, а копії реєстраційних справ. Тому, отриманні реєстраційні справи - документи ФГ «ОСОБА_8» на право оренди землі і сам протокол тимчасового доступу від 05.06.2015 є недопустимі докази.

При розгляді даного клопотання суд вважає, що викладені в ньому обґрунтування не ґрунтуються на нормах КПК України для наявності підстав про визнання отриманих доказів як недопустимих, оскільки на виконання доручення слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_19 від 05.06.2015 оперуповноваженим ОСОБА_14 здійснено виконання ухвали слідчого судді та вилучено належно завірені копії реєстраційних справ на право оренди земельних ділянок за заявами фермерського господарства «ОСОБА_8» та поданих фермерським господарством «ОСОБА_8» на державну реєстрацію документів на право оренди земельних ділянок за період з 01 січня 2015 року по 27 травня 2015 року. Дане вилучення повністю узгоджується із положеннями КПК України, які регулюють збирання доказів та повноваження прокурора у кримінальному провадженні. Із вилученими належним чином завіреними копіями реєстраційних справ будь-які судові експертизи не проводилися, щоб ставити під сумнів їх автентичність оригіналам.

Обвинуваченим подане клопотання від 30.05.2015, яке доповнене клопотанням 20.05.2024 про визнання доказів у кримінальному провадженні недопустимими, а саме постанови про проведення контролю за вчиненням злочину, клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 21.05.2015, ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 21.05.2015 про надання дозволу на проведенням негласних слідчих дій, протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 28.05.2015, протоколу про результати аудіо-, відео контролю особи від 28.05.2015, як таких, що складені всупереч вимог КПК України і є незаконні, оскільки така слідча дія проводилася з істотним порушенням прав особи, так як не було правових підстав із отриманої заяви від ОСОБА_7 на їх проведення, є фальсифіковані, в них не містяться всі записи, які відбувалися із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , не ідентифіковані їхні особи і місце нібито зроблених записів, записи нібито їхніх розмов були вирізані та записані вибірково, такі негласні слідчі дії проводилися не уповноваженими на те особами, не відкритті стороні захисту для ознайомлення аудіо та відеозаписів здійсненої негласної слідчої дії, результати НСРД не відповідають повноті, всебічності та об`єктивності, надання ОСОБА_7 коштів в гривневому еквіваленті замість доларів США, надання яких було прямо передбачено в постанові прокурора від 21.05.2015 та кошти в гривневому еквіваленті надано в більшому розмірі, ніж вказано у постанові. А відтак, такі протоколи від 28.05.2015 не можуть слугувати доказами і їх слід визнати недопустимими в порядку ст. 87 КПК України.

Дане клопотання судом відхиляється, оскільки при дослідженні матеріалів кримінального провадження було чітко встановлено правомірність проведення негласних слідчих (розшукових) дій співробітниками СБУ, які діяли у відповідності до вимог КПК України згідно постанови прокурора Тернопільської області від 21.05.2015 на виконання ухвали слідчого судді апеляційного суду Тернопільської області від 21.05.2015. При дослідженні як відеозапису, так і звукозапису при проведенні контролю за вчиненням злочину було встановлено осіб, місця та дати таких зустрічей, що ОСОБА_7 , який був залучений до такої негласної слідчої дії, підтверджено та вказана інформація занесена у протоколи від 28.05.2015. Телефонний дзвінок, який був здійснений на мобільний телефон ОСОБА_7 і вже після отримання ОСОБА_5 неправомірної вигоди, який на відеозаписі відсутній, ніяким чином не підтверджує фальсифікацію проведеного звуко- та відеозапису, оскільки вказана обставина не стосувалася події, в ході якої була проведена негласна слідча дія, а отримання стороною захисту всіх матеріалів кримінального провадження, зокрема і звуко-, відеозаписами, підтверджується протоколом ознайомлення від 26.08.2015. Та обставина, що ОСОБА_7 під час здійснення негласної слідчої дії видавалися для вручення ОСОБА_5 як неправомірну вигоду грошові кошти в гривневій валюті, а не у валюті долара США, що є відмінним до зазначеного у постанові прокурора від 21.05.2015, не може бути підставою визнання недопустимих доказів, які отриманні за результатами проведеної негласної слідчої дії, так як всі купюри, які оброблялися спеціальним порошком і надані ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди, та які в подальшому вилучені в ОСОБА_5 , були описані у протоколі і дана обставина не впливає на склад злочину, в якому ОСОБА_5 обвинувачується. А тому, проведення негласних розшукових дій, а саме контролю за вчиненням злочину у кримінальному провадженні проведенні у відповідності до вимог КПК України, а тимчасове втручання у конституційні права ОСОБА_5 здійснено у відповідності до Закону на підставі судового рішення, про що останнього було повідомлено після їх завершення.

Обвинуваченим ОСОБА_5 подане клопотання від 21.12.2020 про визнання протоколу огляду місця події від 27.05.2015 та усіх зібраних на підставі такого протоколу доказів недопустимими. В обґрунтування зазнаного клопотання ОСОБА_5 вказує на проведення огляду із порушенням засад кримінального провадження, а саме його законності, свободи самовикриття, забезпечення права та захист, оскільки слідчий ОСОБА_16 провів обшук затриманої особи та здійснив огляд речей і документів, регламентуючи такі дії як огляд місця події, огляду території майстерні, де відбувалися слідчі дії не було проведено та у протоколі не відображено. Освідування особи шляхом відібрання зразків пальців рук проведено із порушенням КПК України та його прав, так як працівники СБУ без доручення слідчого провели таке освідування. Під час затримання та проведення із ним слідчих дій не було роз`яснено його прав та обов`язків, зокрема, не відповідати за поставленні запитання, не залучено захисника та за вказівкою слідчого він добровільно видав грошові кошти, які отримав від ОСОБА_7 як борг по укладеній розписці. Тому вважає, що огляд місця події, його затримання відбувалося із істотним порушенням його прав та інтересів, що робить зібрані докази недопустимі.

Проте суд, за наслідком дослідження доказів приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого щодо незаконності проведення огляду місця події, його затримання, зібрання доказів, а відтак і їх недопустимість до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду із відеозапису, який є додатком до протоколу огляду місця події від 27.05.2015, ОСОБА_5 після отримання від ОСОБА_7 коштів, тобто безпосередньо після вчинення злочину, був затриманий, розписався про роз`яснення йому прав та обов`язків, жодних заяв і зауважень не говорив, забезпечено право на захист і надано захисника з центру надання безоплатної правової допомоги ОСОБА_27 . Зауважень у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27 травня 2015 року ОСОБА_5 не зазначив. Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису огляду місця події встановлено, що освідування проводилось відповідно до оголошеної постанови прокурора у кримінальному провадженні, вказану слідчу дію проводив безпосередньо слідчий у кримінальному провадженні, до якої були залучені оперативні працівники, що не потребує окремого письмового доручення в порядку ст. 40 КПК України. При проведенні освідування особи на виконання постанови прокурора у кримінальному провадженні слідчий, в порядку ст. 241 КПК України (в редакції статті КПК України, чинній на момент проведення такого освідування) фіксував на тілі особи, яка підлягає освідування, сліди кримінального правопорушення, проти чого ОСОБА_5 не заперечував.

Також, обвинувачений у поданому клопотанні від 21.12.2020 ставить під сумнів законність проведення судово-хімічної та судово-технічної експертизи, за результатами яких складені Висновки від 15.06.2015 у зв`язку із фальсифікацією доказів органом досудового розслідування та надання їх судовим експертам. Так, обвинувачений вказує, що у листі від 03.06.2015р. за №17/753 про направлення до НДЕКЦ постанови про призначення судово-хімічної експертизи слідчий ОСОБА_16 вказав, що додає до листа грошові кошти у сумі 44 000 грн. з переліком серій та номіналів грошових купюр та інші докази. В цей же день 03.06.2015р. слідчий ОСОБА_16 направив до НДЕКЦ листом за №17/755 постанову про призначення судово-технічної експертизи. В цьому листі зазначено, що він разом з постановою направляє грошові кошти у сумі 44 000 грн. з переліком серій та номіналів грошових купюр. Із рукописних записів на листах слідує, що постанови отримали різні співробітники НДЕКЦ 04.06.2015. Слідчий ОСОБА_16 до різних постанов про призначення експертиз одночасно додав грошові кошти у сумі 44 000 грн. Зазначене свідчить про те, що слідчий у своєму розпорядженні мав два пакети з грошовими коштами у сумі 44 000 гривень у кожному або він вніс до вищевказаних документів завідомо неправдиві дані, невідповідність наданих на експертизу та досліджених експертом серій та номерів грошових купюр. Деякі купюри, які були вилучені на місці події згідно протоколу огляду не зазначені у висновках судових експертиз, деякі купюри, які піддавалися дослідженню, зазначені без номерів та серій, що свідчить про фальсифікацію доказів, а відтак і недопустимість висновків судових експертиз. Жодних документів, які б свідчили, що грошові кошти були додані лише до однієї експертної установи і в подальшому передавалися від одного експерта до іншого матеріали кримінального провадження не містять, що свідчить про те, що в різних судових експертах одночасно були в наявності досліджувані грошові кошти, що не вбачається за можливе і вказує на те, що слідчий прокуратури направив пакети з різним вмістом досліджуваних коштів.

Однак, при дослідженні доказів в їх сукупності, які подавалися прокурором і надання їм оцінки в нарадчій кімнаті, суд прийшов до висновку, що твердження обвинуваченого не знайшли свого підтвердження, оскільки як вбачається із матеріалів кримінального провадження відповідно до супровідних листів слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_16 №17/753 та №17/755 від 03.06.2015 направлено до НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області об`єкти дослідження для проведення судово-хімічної експертизи грошових коштів в сумі 44000 гривень та судово-технічної експертизи з постановами про їх призначення. У Висновку судово-хімічної експертизи №2-385/15 від 15.06.2015 вказано, що сторінки 19-21 видимих порушень цілісності упаковки та доступу до об`єктів дослідження не виявлено. По закінченні експертного дослідження об`єкти дослідження були упаковані аналогічним чином, як було надано на експертизу, скріплені бирками з підписами експерта та відбитками печатки «відділ спеціальних видів експертизи*для експертиз та досліджень*науково-дослідний експертно-криміналістичний центр*при УМВСУ в Тернопільській області» сторінка 31. У Висновку судово-технічної експертизи №1.1-260/15 від 15.06.2015 вказано, що сторінка 17 об`єкти дослідження надійшли з відділу спец досліджень НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області, упаковані в поліетиленовий пакет чорного кольору з розміром сторін 420х297 мм. Верхня сторона даного пакету перев`язана ниткою білого кольору, на кінці якої прикріплено аркуш паперу білого кольору із зображенням відбитка печатки «відділу спеціальних видів експертизи» та із пояснюючими записами. Цілісність упакування не порушена і забезпечує зберігання об`єктів дослідження. Після проведення експертизи об`єкти дослідження було упаковано у поліетиленовий пакет, в якому об`єкти надійшли на дослідження. Верхня сторона упакування зав`язана ниткою чорного кольору, кінці якої скріплені аркушем паперу з відбитком печатки «Для пакетів №14№ НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області та рукописним текстом «До в/е №1.1-260/15 від 15.06.2014» та разом з висновком експерта повернуто ініціатору дослідження сторінки 26-27. Також, згідно із супровідного листа прокурора ОСОБА_28 , який долучений до матеріалів судового провадження (стор. 247 Том 4), останньою на адресу слідчого прокуратури Тернопільської області ОСОБА_16 для долучення до матеріалів був направлений зразок препарату «Промінь-1» і порушень КПК України при цьому судом не встановлено. Зазначення у Висновку експерта від 15.06.2015 №1.1-260/15 судової технічної експертизи деяких переданих на дослідження грошових купюр, які не містять номера чи серії не є тією підставою, щоб визнати даний висновок як неналежний і недопустимий доказ, оскільки в даному випадку є очевидна механічна описка при друкуванні номеру чи серії значної кількості купюр, які передані судовому експерту на дослідження з відділу спец.досліджень НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області та були упаковані в поліетиленовий пакет без виявлення порушення цілісності даного упакування, в якому виявлено 220 банкнот номіналом 200 гривень і зазначенням серійних номерів у Висновку на сторінках 17-20 і дана обставина не впливає на склад злочину, в якому ОСОБА_5 обвинувачується.

Подане обвинуваченим ОСОБА_5 клопотання від 10.12.2024 про визнання зібраних стороною обвинувачення доказів недопустимих у зв`язку із порушенням розумних строків розгляду кримінального провадження судом відхиляється, оскільки Глава 4 Розділу 1 КПК України чітко встановлює правові підстави, за наявності яких суд за наслідком завершення розгляду кримінального провадження по суті визнає зібрані і подані докази недопустимими, а таких за наслідком розгляду кримінального провадження не встановлено.

Стороною захисту подане клопотання від 11.02.2021 про визнання усіх зібраних доказів недопустимими, оскільки у даному кримінальному провадженні було незаконно, в порушення ст.ст. 36, 214, 216 КПК України визначено підслідність і досудове розслідування проводилося у даному кримінальному провадженні органами прокуратури, хоча згідно ст. 216 КПК України дане кримінальне правопорушення підслідне органам поліції. У постанові виконуючим обов`язки прокурора Тернопільської області від 20.05.2015 ОСОБА_11 не вмотивовано причини визначення підслідності у розслідуванні кримінального правопорушення за слідчими прокуратури, не було встановлено фактів неефективності досудового розслідування слідчими поліції, не було вчинено ще ніяких слідчих дій, а відразу без наявності підстав, які передбачені в ст. 36 КПК України, визначено підслідність за слідчими прокуратури Тернопільської області, що не відповідає принципам КПК України та порушено при цьому вимоги статей 214 і 216 цього Кодексу.

Суд приходить до висновку, що подане клопотання і викладені у ньому обґрунтування не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається із змісту постанови виконувача обов`язків прокурора Тернопільської області ОСОБА_11 від 20 травня 2015 року про визначення підслідності та доручення досудового розслідування слідчим прокуратури Тернопільської області, останній відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України наділений повноваженнями доручати здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування.

Також суд вважає за необхідне при вирішенні вказаного клопотання сторони захисту щодо незаконності визначення підслідності розслідування кримінального правопорушення відзначити наступне.

Інститут підслідності покликаний оптимізувати діяльність органів, що здійснюють досудове розслідування з метою його найбільш ефективної та результативної організації для досягнення завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України. Забезпечення ефективного розслідування, зокрема і визначення органу розслідування, є по суті управлінською діяльністю прокурора, у якому можуть бути найрізноманітніші підстави для передачі справи тому чи іншому органу. Це можуть бути відомості про особисту зацікавленість посадових осіб органу розслідування в результатах справи, їхня функціональна залежність від сторін у справі, відсутність достатнього досвіду, ресурсів та інформації в того органу, який має проводити розслідування за визначеною законом підслідністю, тощо. Специфіка корупційних злочинів та особливості здійснення досудового розслідування у них потребують недопущення зволікання у фіксації відомостей про такий злочин, термінового вжиття заходів, спрямованих на збирання доказів та залучення співробітників правоохоронного органу до розслідування в обсязі, необхідному для прийняття рішення щодо ініціювання проведення комплексу негласних слідчих (розшукових) дій. У розумінні п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України реалізація органами досудового розслідування своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, як підстава для визнання доказів недопустимими, означає вчинення дій чи прийняття рішень, які не належать до предмета відання цих органів. Нормативна вимога проведення процесуальних дій уповноваженими суб`єктами покликана забезпечити вчинення цих дій особами з необхідною кваліфікацією, які виконують свої професійні обов`язки в умовах передбаченого законом контролю і у визначений правовий спосіб. Якщо орган розслідування здійснює слідчі дії прямо передбачені КПК України, такі дії не можуть вважатися як реалізація повноважень, не передбачених у вимогах КПК України і мати наслідком автоматичне визнання таких зібраних доказів недопустимими.

Із змісту постанови виконувача обов`язки прокурора Тернопільської області ОСОБА_11 від 20.05.2015 вбачається, що при визначенні підслідності кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000078 за ознаками ч. 3 ст. 368 КК України ним взято до уваги ті обставини, що злочин вчинений державним службовцем, який займає відповідальне становище і є начальником Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції в Тернопільській області, близька особа ОСОБА_5 працює суддею Бережанського районного суду, а батько займав посаду голови Бережанської районної ради.

Тому, враховуючи вказані обставини, які були з`ясовані щодо особи ОСОБА_5 , обставини злочину, для уникнення всякого роду перешкод для кримінального провадження, з метою досягнення цілей і завдань кримінального провадження, термінового вжиття заходів, спрямованих на збирання доказів та залучення співробітників правоохоронного органу до розслідування в обсязі, необхідному для прийняття рішення щодо ініціювання проведення комплексу негласних слідчих (розшукових) дій, виконувач обов`язків прокурора Тернопільської області ОСОБА_11 постановою від 20.05.2015 в порядку, визначеному КПК України із наданими йому процесуальними повноваженнями, визначив підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні №0000078 від 20.05.2015 за слідчим відділом прокуратури Тернопільської області, доручивши йому здійснення досудового розслідування.

Судом не встановлено в діях виконувача обов`язків прокурора Тернопільської області ОСОБА_11 дій, які б суперечили вимогам КПК України при визначенні підслідності кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, здійснення досудового розслідування не уповноваженим на те органом, наслідком чого є визнання недопустимих зібраних таким органом доказів.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 , що відповідно до його посадової інструкції він не наділений повноваженнями застосовувати будь-які заходи дисциплінарного характеру стосовно працівників реєстраційної служби в разі вчинення ОСОБА_7 реєстраційних дій по договорах оренди без його згоди, а відтак і неможливість застосувати до ОСОБА_7 незаконний вплив і тиск для примушення до надання неправомірної вигоди, чи можливість самому ОСОБА_7 вчинити реєстраційні дії за поданими документами ОСОБА_8 на час відсутності ОСОБА_5 та виконання в цей період ОСОБА_7 обов`язків начальника реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції, суд оцінює критично, оскільки відповідно до п. 8.9 «Положення про реєстраційну службу Бережанського районного управління юстиції» та п. 3.1.10 «Посадової інструкції начальника реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області», начальник реєстраційної служби вправі надавати пропозиції начальнику реєстраційної служби головного управління юстиції щодо призначення на посади та звільнення з посади працівників реєстраційної служби районного управління юстиції, вносити пропозиції керівнику реєстраційної служби головного управління юстиції щодо призначення на посади та звільнення з посади державних реєстраторів, державних службовців та працівників структурних підрозділів реєстраційної служби, щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідальність за одержання хабара настає тільки за умови, якщо службова особа одержала його за виконання або невиконання в інтересах того, хто дає винагороду, або третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. При цьому важливо, щоб вона одержала незаконну винагороду за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади або організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або хоч і не мала повноважень вчинити відповідні дії, але завдяки своєму службовому становищу могла вжити заходів до їх вчинення іншими службовими особами. Вимагання винагороди може бути вчинене як у формі прямого примушування, коли службова особа пред`являє вимогу дати кошти чи погрожуючи у випадку невиконання цієї вимоги вчинити (або не вчинити) з використанням влади чи службового становища дії, які можуть заподіяти шкоди правам і законним інтересам того, до кого звернута ця вимога, так і в завуальованій формі - шляхом умисного створення службовою особою умов, за яких особа вимушена дати хабара з метою запобігти шкідливим наслідкам для своїх прав та законних інтересів.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 наділений був службовими повноваженнями та міг застосувати до свого підлеглого ОСОБА_7 негативні для нього наслідки, які б могли завдати шкоди правам чи законним інтересам останньому.

Поряд із вищенаведеними клопотаннями щодо незаконності досудового розслідування, порушення обвинуваченого прав та законних інтересів при розслідуванні злочину, що на думку сторони захисту призводить до визнання доказів недопустимих, на що судом були викладені відповідні спростування, обвинуваченим ОСОБА_5 подане клопотання від 12.11.2024 про визнання недопустимих доказів сторони обвинувачення у зв`язку із провокацією злочину, а саме те, що він приймав участь у провокації відносно нього злочину із сторони свідка ОСОБА_7 та відповідних працівників правоохоронних органів, про що свідчать активні дії ОСОБА_7 при співпраці із правоохоронними органами та їхні постійні телефонні розмови, а також телефонування йому ОСОБА_7 з метою обумовлення терміну та місця зустрічі, небажання ОСОБА_7 , як незалежної особи при виконанні покладених на нього посадових обов`язків і при виконанні ним обов`язків начальника реєстраційної служби при відсутності ОСОБА_5 здійснити реєстраційні дії по договорах оренди та без будь-якого незаконного впливу зі сторони ОСОБА_5 і вичікування, щоб він, ОСОБА_5 , повернувся на роботу, неправдивість показань свідка ОСОБА_7 та його небажання виконувати свої боргові зобов`язання і як спосіб уникнути дисциплінарної відповідальності за незаконні дії, а також незаконність постанови прокурора ОСОБА_28 про проведення контролю за вчиненням злочину від 21.05.2015, яка винесена з метою перевірки тяжкого злочину і створення умов для спонукання ОСОБА_5 до поведінки, що охоплюється умислом для вчинення кримінального правопорушення, що є ніщо іншим, як провокація вчинення злочину.

Вирішуючи дане клопотання за наслідком дослідження доказів у нарадчій кімнаті в сукупності з іншими доказами, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення через недоведеність матеріалами кримінального провадження і спростування прокурором факту вчинення органом досудового розслідування дій, спрямованих на провокацію ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину, з огляду на наступне.

Провокація має місце тоді, коли працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення кримінального правопорушення, яке в іншому випадку не було би вчинене.

Так, як було встановлено під час дослідження доказів, а саме протоколу про результати контролю за вчинення злочину від 28.05.2015 та протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 28.05.2015, а також із показів свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_5 приймав активну участь у створенні умов з метою отримання неправомірної вимоги шляхом її вимагання, використовуючи своє службове становище. Підчас спілкування із ОСОБА_7 наполягав, що повинна бути сума, яка обговорювалася, а не менша, також не заперечував відносно суми в гривневому еквіваленті. Не стоялося питання щодо повернення ОСОБА_7 грошей в якості боргових зобов`язань по нібито укладеній ОСОБА_7 розписці і що кошти, які ОСОБА_7 повинен був при зустріч передати ОСОБА_5 , є позичені ОСОБА_7 кошти по розписці. ОСОБА_5 неодноразово запитував, чи кошти «не помічені» і коли ОСОБА_7 дані кошти отримав і сказав, що він може сідати і робити договори, але вже після отримання неправомірної вигоди. Зазначені обставини, які встановлені при судовому розгляді, свідчать про прямий умисел у ОСОБА_5 на вимагання, та відповідно і отримання неправомірної вигоди.

Тому суд вважає, що посилання обвинуваченого ОСОБА_5 є непослідовними і суперечливими по відношенню до інших досліджених доказів, обвинувачений заперечує вчинення ним інкриміновано злочину і одночасно стверджує, що він був втягнений у цей злочин і такий був вчинений внаслідок незаконного підбурювання зі сторони правоохоронних органів, тобто у провокації злочину.

Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_5 , які отримані під час його допиту, а також протягом усього судового розгляду судом оцінюються як не правдиві та такими, які спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності, є не логічні, не послідовні, не спроможні, не узгоджуються із обставинами, які були встановленні під час судового розгляду, і повністю спростовані дослідженими доказами з точки зору їх належності та допустимості.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, у тому числі, подія кримінального провадження (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючи засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суду, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Зважаючи на наведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 1261-VII від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законами №1698-VІІ від 14.10.2014), а саме одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду та інтересах третіх осіб будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання по пред`явленому обвинуваченню за ч. 3 ст. 368 КК України суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином згідно ст. 12 КК України, вчинене службовою особою з використанням службового становища. Обставин, що обтяжують, чи пом`якшують покарання не встановлено.

А тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 368 КК України у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права обіймати пені посади чи займатися певною діяльністю на певний строк, з конфіскацією майна.

Суд не знаходить підстав для застосовування спеціальної конфіскації, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 96-2 КК України гроші підлягають поверненню власнику.

Відповідно ст. 54 КК України суд вважає за необхідне позбавити обвинуваченого ОСОБА_5 13-го рангу 6-ої категорії державного службовця, оскільки він вчинив тяжкий злочин.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.05.2015 №607/9339/15-к до підозрюваного ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в сумі 140000 грн.

Згідно довідки Чортківської установи покарань (№26) від 03.06.2015 підозрюваний ОСОБА_5 02.06.2015 був звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням гр. ОСОБА_29 застави.

Тому, в строк призначеного обвинуваченому покарання слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення із моменту затримання - 27 травня 2015 року по дату звільнення 02 червня 2015 року (включно).

Обвинувачений ОСОБА_5 протягом розгляду кримінального провадження перебуває під запобіжним заходом у виді застави, який слід залишити до набрання вироком законної сили та повернути після вступу вироку у законну силу заставодавцю ОСОБА_29 внесену ним суму застави в розмірі 140000 грн. згідно квитанції ПриватБанку від 02.06.2015 №0.0.392551460.1.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Постановою 02.06.2015 визнано речовими доказами грошові кошти в розмірі 44000 грн. (220 купюр номіналом 200 грн. кожна) з відповідними серіями та номерами, які знаходяться на зберіганні в АТ «Укрексімбанк» і які слід повернути в ІНФОРМАЦІЯ_3 після набрання вироком законної сили.

Постановою 02.06.2015 визнано речовими доказами марлевий тампон, за допомогою якого проводилися змиви з правої руки ОСОБА_5 ; марлевий тампон, за допомогою якого проводилися змиви з лівої руки ОСОБА_5 ; залишок рулону бинта, з якого робилися тампони для проведення змивів з рук ОСОБА_5 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів прокуратури Тернопільської області і які слід знищити після набрання вироком законної сили.

Постановою 02.06.2015 визнано речовими доказами піджак чорного кольору, телефон марки «Самсунг» чорного кольору із сім картками операторів мобільного зв`язку «Київстар, МТС», які слід повернути ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.05.2015 в межах кримінального провадження був накладений арешт на грошові кошти в розмірі 44000 грн. (220 купюр номіналом 200 грн. кожна) з відповідними серіями та номерами, які знаходяться на зберіганні в АТ «Укрексімбанк», марлевий тампон, за допомогою якого проводилися змиви з правої руки ОСОБА_5 ; марлевий тампон, за допомогою якого проводилися змиви з лівої руки ОСОБА_5 ; залишок рулону бинта, з якого робилися тампони для проведення змивів з рук ОСОБА_5 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів прокуратури Тернопільської області; піджак чорного кольору, телефон марки «Самсунг» чорного кольору із сім картками операторів мобільного зв`язку «Київстар, МТС»; особисті грошові кошти ОСОБА_5 в сумі 372 грн.

Після набрання вироком законної сили, накладений арешт ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.05.2015 слід скасувати.

У кримінальному провадженні є судові витрати за проведенні судові експертизи, а саме витрати за проведення судово-хімічної експертизи від 15.06.2015 №2-385/15 в сумі 491,04 грн.; за проведення судової технічної експертизи від 15.06.2015 №1.1-260/15 в сумі 307,2 грн. Вказані суми понесених витрат у кримінальному провадженні слід стягнути із ОСОБА_5 в дохід бюджету.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону №1261VII від 13.05.2014, із змінами, внесеними згідно із Законом №1698 VII від 14.10.2014) та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавлення права обіймати певні посади в органах державної влади на строк 3 (три) роки, з конфіскацією усього належного йому майна.

Відповідно ст. 54 КК України позбавити обвинуваченого ОСОБА_5 13-го рангу 6-ої категорії державного службовця.

Строк відбування призначеного судом покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту звернення вороку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк призначеного покарання термін його попереднього ув`язнення з 27 травня 2015 року по 02 червня 2015 року (включно).

Речові докази:

-грошові кошти в розмірі 44000 грн. (220 купюр номіналом 200 грн. кожна) з відповідними серіями та номерами, які знаходяться на зберіганні в АТ «Укрексімбанк» - повернути в ІНФОРМАЦІЯ_3 після набрання вироком законної сили.

- марлевий тампон, за допомогою якого проводилися змиви з правої руки ОСОБА_5 ; марлевий тампон, за допомогою якого проводилися змиви з лівої руки ОСОБА_5 ; залишок рулону бинта, з якого робилися тампони для проведення змивів з рук ОСОБА_5 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів прокуратури Тернопільської області - знищити після набрання вироком законної сили;

- піджак чорного кольору, телефон марки «Самсунг» чорного кольору із сім картками операторів мобільного зв`язку «Київстар, МТС» - повернути ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили.

Накладений арешт ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.05.2015 на грошові кошти в розмірі 44000 грн. (220 купюр номіналом 200 грн. кожна) з відповідними серіями та номерами, грошові кошти в сумі 372 грн., марлевий тампон, за допомогою якого проводилися змиви з правої руки ОСОБА_5 ; марлевий тампон, за допомогою якого проводилися змиви з лівої руки ОСОБА_5 ; залишок рулону бинта, з якого робилися тампони для проведення змивів з рук ОСОБА_5 , піджак чорного кольору, телефон марки «Самсунг» чорного кольору із сім картками операторів мобільного зв`язку «Київстар, МТС» - скасувати після вступу вироку в законну силу.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави судові витрати в сумі 798,24 грн. після вступу вироку в законну силу.

Запобіжний захід у вигляді застави обвинуваченому ОСОБА_5 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Повернути після набрання вироком законної сили заставодавцю ОСОБА_29 внесену ним заставу в сумі 140000 (сто сорок тисяч) гривень згідно квитанції Приватбанк від 02.06.2015 №0.0.392551460.1.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1