Справа № 592/1158/23
УХВАЛА
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, надійшло із Сумського апеляційного суду.
15.04.2025 прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді домашнього арешту терміном на 60 діб з встановленням окремих обмежень: заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв; зобов`язати прибувати за кожною вимогою суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт для виїзду за кордон. Обґрунтовував його тим, що справа продовжується слухатися по суті, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому є підстави вважати, що побоюючись позбавлення волі, він зможе переховуватись від суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки добре знайомий з ними, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У судовому засіданні прокурор просить задовольнити клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді домашнього арешту терміном на 60 діб з встановленням окремих обмежень.
Потерпілі підтримали клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_8 , його захисник проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечували. Захисник зазначав, що не має підстав для продовження застосування даного виду запобіжного заходу, процесуальна поведінка обвинуваченого на час розгляду справи в суді належна.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Відповідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.
Ухвалою суду від 18.02.2025 року ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби. Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під домашнім арештом спливає 18.04.2025 року.
Вирішуючи питання про продовження строків домашнього арешту, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, наявність ризику, що останній може переховуватись від суду, в судовому засіданні не допитані всі свідки обвинувачення, а обвинувачений може вплинути на їх свідчення, також не допитано обвинуваченого, який винним себе не визнає, а тому може здійснити спроби перешкодити подальшому розгляду справи та встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, закінчити розгляд справи до вказаного строку з об`єктивних причин не є можливим а тому, враховуючи наявність викладених ризиків, суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком на два місяці.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, не надано, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт в судовому засіданні не встановлено.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашньому арешту відносно ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на 60 діб, тобто до 15 червня 2025 року включно.
Встановити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обмеження:
заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв;
зобов`язати прибувати за кожною вимогою суду;
утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт для виїзду за кордон.
Роз`яснити обвинуваченому, що порушення умов домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою, та роз`яснити також, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за організацією виконання ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні- ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1