Справа № 738/2163/24
№ провадження 1-кс/738/39/2025
УХВАЛА

14 лютого 2025 року місто Мена Чернігівської області

Слідчий суддя Менського районного суду Чеpнiгiвської областi ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

з участю учасників судового розгляду:

секретаря судового засідання - ОСОБА_3 ,

представника заявника - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2025 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Скарга мотивована тим, що 14 вересня 2024 року за заявою ОСОБА_2 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323 по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України. 23 січня 2025 року ОСОБА_2 отримав постанову слідчого від 31 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000323 від 14 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Заявник просив скасувати вказану постанову, як таку, що винесена незаконно та передчасно, посилаючись на те, що у даному кримінальному провадженні слідчий допитав ймовірних кривдників дітей, але не було приділено належної уваги твердженням постраждалих дітей щодо вчинення стосовно них сексуального насильства, не взято до уваги довідок про огляд лікарем гінекологом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , орган досудового розслідування обмежився допитом найближчого кола осіб, яких вдалося встановити, але не було перевірено можливості інших осіб вчиняти щодо дітей розпусні дії, оскільки діти проживали у складних життєвих обставинах, що і стало причиною вилучення їх із сім`ї. На думку заявника, слідчий передчасно прийшов до висновку про відсутність події кримінального правопорушення та про закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 підтримала подану скаргу, просила її задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, посилаючись на обставини, викладені у скарзі, та при цьому пояснила, що оскаржувана постанова винесена за результатами проведених експертиз, з результатами яких не був ознайомлений заявник, після отримання слідчим висновків експертиз кримінальне провадження було відразу закрите, у зв`язку з чим він не мав змоги ознайомитися з висновками експертиз, подати клопотання та заперечення. Оскаржувана постанова винесена передчасно, без належного та всебічного з`ясування обставин.

Слідчий ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилася, відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України її неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Одним з принципів кримінального провадження є законність, що передбачає серед іншого обов`язок органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч.1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП №1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000323 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Відомості про дане кримінальне провадження було внесено до ЄРДР 14 вересня 2024 року за заявою ОСОБА_2 по факту вчинення невстановленими особами розпусних дій щодо малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які влаштовані у сім`ю патронатного вихователя.

31 жовтня 2024 року слідчою ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Як вбачається із мотивувальної частини оскаржуваної постанови слідчим під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження допитувались малолітні потерпілі, свідки, були проведені судово-медичні та судово-психіатричні експертизи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У відповідності до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала щодо скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію, або зобов`язання вчинити певну дію.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надати правомірним діям і рішенням особи, яка провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

При цьому висновки слідчого про наявність підстав, чітко передбачених ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження у даному випадку - відсутні, в постанові чітко не зазначено, на підставі яких саме отриманих фактичних даних та на підставі яких саме проведених слідчих (розшукових) дій дійшов такого висновку слідчий.

Так, слідчий в основу поставнови про закриття кримінального провадження поклав висновки судово-медичних експертиз №623, №624, №625, №626 від 18 вересня 23024 року та судово-психіатричних експертиз від 10 жовтня 2024 року №430/444 та №431/445. Зокрема, слідчий послався на те, що відповідно до висновків судово-психіатричних експертиз від 10 жовтня 2024 року №430/444 та №431/445 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в силу свого віку, рівня розвитку не могли правильно розуміти характер і значення вчинених відносно них дій, водночас з тим не врахував висновків експертів про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в силу свого віку, рівня розвитку можуть давати правильні свідчення стосовно зовнішнього боку подій, які досліджуються по матеріалах кримінального провадження, підвищеної схильності до фантазування та ознак підвищеної схильності до навіювання у них не виявлено; за своїм психічним станом на теперішній час на своєму віковому рівні здатні правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що в даному випадку висновок про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, зроблений слідчим поспішно, без ретельної перевірки та встановлення всіх обставин справи, постанова слідчого не містить достатніх даних щодо проведення слідчих дій, направлених на перевірку тверджень щодо вчинення кримінального правопорушення, в повному обсязі.

Передчасним винесенням оскаржуваної постанови слідчий позбавив скаржника, законного представника малолітніх потерпілих, можливості ознайомитися з висновками експертиз на стадії досудового розслідування, подати заперечення та клопотання.

Відтак, проаналізувавши доводи заявника, дослідивши матеріали скарги та додатки до неї, приходжу до висновку, що слідчим не вжито всіх можливих передбачених законом заходів для всебічного і повного дослідження обставин, викладених в заяві, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законного процесуального рішення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії). Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу про Туреччини» та «Гюль проти Туреччини»).

За таких обставин, скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись статтями 303, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 від 31 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження № №0000323 від 14 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1