Справа № 152/1783/24
У Х В А Л А

27 березня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.

Під час судового розгляду прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого з підстав викладених в клопотанні та, зокрема, з підстав існування ризиків, відсутності доказів про їх зменшення та відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Крім цього захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою ОСОБА_4 на домашній арешт у певну пору доби, з 22.00 години вечора до 06.00 години наступної доби за місцем проживання.

Обвинувачений та захисник заперечували щодо клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, з підстав того, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні хвору матір інваліда І групи та в зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_4 у цій справі.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом частин першої, третьої статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, яке крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

За правилами ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи клопотання прокурора та захисника, дослідивши зміст клопотань, а також матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи сторін, повно та всебічно оцінивши обставини на, які вони посилаються, суд встановив таке.

Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2024 року клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП в Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено та обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначено строк дії ухвали до 16 лютого 2025 року до 13-00 год. Одночасно визначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн, з покладенням в разі внесення застави відповідних обов`язків на ОСОБА_4 .

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 січня 2025 року запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено на шістдесят днів з 30 січня 2025 року до 24.00 години 30 березня 2025 року.

Судом встановлено, що 23 вересня 2023 року ОСОБА_4 засуджений за вироком Шаргородського районного суду за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і шість місяців. Вирок набрав законної сили 30 жовтня 2023 року.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 08 липня 2024 року, засудженого ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці 13 днів на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, у період умовно-дострокового звільнення, згідно з вироком Шаргородського районного суду від 23 вересня 2023 року, а тому покарання ОСОБА_4 , в разі визнання його винуватим, слід призначати за правилами, встановленими ст. 71 КК України.

Станом на даний час обставини, зазначені в ухвалі слідчого судді від 19 грудня 2024 року про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не змінилися.

Поряд з цим жодних доказів, крім медичного документу про інвалідність матері ОСОБА_4 котрі давали б підстави для зміни запобіжного заходу стороною захисту у кримінальному провадженні не надано, відомостей, про те, що саме ОСОБА_4 здійснював догляд за матір`ю, перебуваючи на свободі, немає. Натомість в попередніх засіданнях ОСОБА_4 повідомлено, що до його матері здійснюють візити соціальні працівники.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за злочини проти власності, його вік, характер висунутого звинувачення, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим, наявність не відбутого покарання (4 роки, 2 місяці, 13 днів), у взаємозв`язку з можливими ризиками, передбаченими пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що також встановлені в ухвалі слідчого судді від 19 грудня 2024 року, суд не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що є недостатніми для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, і вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При цьому суд враховує, що обставини у справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину який має високий ступінь суспільної небезпеки, тому продовження тримання його під вартою є виправданим, оскільки у даному випадку наявність конкретного суспільного інтересу щодо вирішення справи про вчинення суспільно небезпечних діянь превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 176-178, 183, 318, 331, 369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, мешканцю АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, продовжити на 60 (шістдесят) днів з 27 березня 2025 року до 24.00 години 25 травня 2025 року.

Судове засідання 27.03.25 - відкласти.

Наступне судове засідання призначити на 11.55 год. 17 квітня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом семи днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1