Провадження № 1-кп/537/78/2025
Справа № 537/117/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2025 місто Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 10.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Глобине, Полтавської області, громадянин України, який має середню освіту, офіційно непрацевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх, непрацездатних осіб не має, особою з інвалідністю, депутатом, учасником бойових дій не є, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , останній раз засуджений 02.02.2022 вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України (надалі за текстом КК України) до 3 (трьох) років позбавлення волі, звільнений 06.12.2024 з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином,

після закінчення судового розгляду ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. 09.12.2024 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 рухався в маршрутному таксі № 15 з мікрорайону «Молодіжний» м. Кременчука у напрямку зупинки громадського транспорту «Річковий вокзал», на якому також пересувався неповнолітній ОСОБА_5 , який мав при собі мобільний телефон Samsung Galaxy A23 SM-A235F/DSN, імеі: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , чорного кольору, об`ємом пам`яті 4/64 Gb, який поклав на сидіння перед собою. На зупинці громадського транспорту «Залізничний вокзал», що по вул. О. Халаменюка, у м. Кременчук ОСОБА_5 швидко вийшов з маршрутного таксі, забувши вказаний телефон, який помітив ОСОБА_3 одночасно у останнього виник злочинний умисел, направлений на привласнення вищевказаного мобільного.

2. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, тобто діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (реєстр. № 2102-IX; в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб) зі змінами, який у подальшому неодноразово продовжувався, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, перебуваючи в маршрутному таксі № 15 за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. О. Халаменюка, розуміючи, що його дії є непомітними для потерпілого та інших осіб, тобто таємно, шляхом вільного доступу, викрав телефону «Samsung Galaxy A23» SM-A235F/DSN, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , чорного кольору, об`ємом пам`яті 4/64 Gb, вартістю 4506 гривень 67 копійок, згідно висновку експерта № СЕ-19/117-24/21894-ТВ від 13.12.2024, який належить на праві власності неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 .

Отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном, ОСОБА_3 поклав телефон у кишеню своєї куртки та зберігав при собі як особисту річ, продовжив рух у маршрутному таксі (проїхав близько 10 зупинок) та здійснив спробу приховати телефон у подальшому близько 13 год 40 хв при спілкуванні з працівниками поліції.

У результаті протиправних дій ОСОБА_3 неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріального збитку на суму 4506 гривень 67 копійок.

3. Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

4. Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та пояснив, що він дійсно здійснив крадіжку мобільного телефона, який належав потерпілому ОСОБА_5 за викладених у обвинувальному акті обставин.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, зазначив, що більше подібного не вчинить.

ІІІ. Позиція потерпілого.

5. Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У поданій суду заяві законний представник потерпілого ОСОБА_6 просила суд здійснювати судовий розгляд відповідного кримінального провадження без її участі та участі потерпілого, також пояснила, що цивільно-правових вимог до обвинуваченого потерпілий не має.

ІV. Оцінка суду.

6. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України) суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

7. Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним (див. пункти 1-3).

8. Враховуючи показання обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд визнає, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

9. Вина ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

10. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття, яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

11. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

12. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд виходить із принципів законності, справедливості, гуманності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги те, що санкція ч. 4 ст. 185 КК України не передбачає альтернативні види покарань, та відповідно до статті 65 КК України враховує:

- класифікацію кримінального правопорушення і те, що згідно із ст. 12 КК України інкриміноване діяння відноситься до тяжкого злочину;

- особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

- наявність постійного місця проживання та неофіційної роботи;

- наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке;

- те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини.

13. Зважаючи на зазначене вище суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

14. Однак, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

15. При цьому суд, окрім наведених вище мотивів, в даному конкретному випадку враховує індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також мету покарання, яка у відповідності до приписів ч. 2 ст. 50 КК України полягає не тільки в карі, а й у виправленні засуджених та запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

16. В цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК України в правовідносинах, що розглядаються.

17. Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим діянням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

18. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

19. Підстав для обрання більш м`якого або тяжкого покарання суд не вбачає.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

20. Цивільний позов по справі не заявлявся.

21. Рішення про речові докази та скасування арешту, накладеного на майно, необхідно прийняти відповідно до ст. 100, 174 КПК України.

22. Процесуальні витрати по справі у виді витрат на залучення експертів підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

23. Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили, необхідно залишити без змін

З цих підстав, керуючись ст. 368, 370-371, 373-374, 376, 382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

2. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

3. Відповідно до вимог ст. 76 Кримінального кодексу України, на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_3 виконання наступних обов`язків:

- періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 13.02.2025.

5. Речовий доказ мобільний телефон Samsung Galaxy A23 SM-A235F/DSN, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , чорного кольору, об`ємом пам`яті 4/64 Gb в чохлі синього кольору повернути власнику ОСОБА_5 .

Накладений Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 12.12.2024 арешт на зазначений вище речовий доказ скасувати.

6. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 591,80 грн (одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну гривню 80 копійок) процесуальних витрат на залучення експерта.

7. Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7