Справа № 591/2896/25
Провадження № 1-кс/591/1200/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу

військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві від 10.02.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0000109 від 10.02.2024 р.,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся із зазначеною скаргою, яку мотивував тим, що оскаржувана постанова слідчого у кримінальному проваджені № 0000109 є невмотивованою, а рішення про закриття прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин. При цьому, зазначав, що з проведеного аналізу постанови можна стверджувати, що вона не містить ані достатніх доказів, ані достатніх мотивів, які б дозволили слідчому закрити кримінальне провадження. Так, військовослужбовець ОСОБА_4 перебував у СЗЧ майже 9 місяців і тільки наприкінці грудня 2024 року його було визнано непридатним до військової служби. В той же час, слідчим не було надано оцінку вказаним обставинам. У зв`язку із цим, просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Скаржник в судове засідання не з`явився. Просив розглянути скаргу без його участі.

Слідчий, рішення якого оскаржується, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надіслав заяв чи клопотань, а також матеріалів кримінального провадження.

Згідно положень ст.306 КПК України, неявка особи, рішення якої оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Під час розгляду скарги встановлено, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000109 від 10.02.2024 р. за ч.5 ст. 407 КК України.

Старшим слідчим в ОВС четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 10.02.2025 було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.

Але, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.9 КПК України, а також ст.92 КПК України на слідчого та прокурора покладено обов`язок всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК, а також обов`язок надавати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Водночас, вважаю, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч.2 ст.9 КПК України в частині того, що слідчим не в повній мірі виконано обов`язки щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а також - щодо надання зібраним у кримінальному провадженні доказам належної правової оцінки з метою забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зокрема, згідно із диспозицією ч. 5 ст. 407 КК України кримінальна відповідальність настає в разі самовільного залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

З дослідженої постанови слідчого про закриття кримінального провадження, яка складається переважно з норм законодавства, не вбачається, що слідчим було встановлено усі обставини, які підлягають доказуванню в силу вимог ст.91 КПК України, що взагалі у справі слідчим збирались докази, а також що саме встановленим у конкретному кримінальному провадженні обставинам та зібраним доказам надавалась оцінка, як то передбачено ст.94 КПК України.

При цьому, слушними є доводи скарги представника військової частини про те, що статус непридатного військовослужбовець отримав лише через 9 місяців після того, як самовільно залишив військову частину. Водночас, в оскаржуваній постанові слідчого відсутня оцінка таких обставин і доводи щодо впливу таких обставин на висновки про наявність чи відсутність в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Враховуючи такі обставини, вважаю, що скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000109 через неповноту проведеного досудового розслідування та невідповідності висновків дійсним обставинам, є обґрунтованою і наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст.9, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві від 10.02.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0000109 від 10.02.2024 - задовольнити.

Постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 10.02.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0000109, - скасувати.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1