Справа № 740/7660/23
Провадження № 1-кп/740/67/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурори - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- обвинувачений ОСОБА_5 ,

- захисник - адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження, відомості про яке 19.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000604,

за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, є громадянином України, неодружений, не працює, має повну загальну середню освіту, є особою з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,

установив:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується органом досудового розслідування в тому, що у невстановлені день та час на присадибній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно вирощував коноплі у кількості 140 рослин, шляхом їх культивування, що виразилось у їх прополюванні та просапуванні, з метою подальшого використання для власних потреб без мети збуту. 29.09.2023 у період часу з 16 год. 41 хв. по 17 год. 53 хв. під час проведення санкціоновано обшуку відповідно до ухвали слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 26.09.2023 про дозвіл на обшук за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області за вищевказаною адресою виявлено та вилучено рослини роду коноплі у кількості 140 рослин, які містять психоактивний компонент канабісу - тетрагідроканабінол і належать до рослин роду коноплі (Cannabis).

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 310 КК України, як незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, оскільки він не вирощував конопель, вони самосійні. Обвинувачений надав показання, що будинковолодіння в АДРЕСА_2 , належить його брату, це - батьківська хата, сам він проживає в м. Ніжині, а в село інколи (раз у місяць) приїздить. Він користується присадибною земельною ділянкою, на якій під час обшуку виявлено та вилучено рослини конопель, на ній він вирощує овочі - помідори, картоплю, дині, перець тощо. Рослини коноплі насіялись самостійно, про що він говорив поліцейським, які приїхали до нього для проведення обшуку, та показав де вони ростуть. Він обробляв лише городину, сапав, прополював овочі, однак не здійснював цих дій стосовно конопель, які ростуть на городі та яких він не саджав. Під час обшуку працівники поліції вирвали коноплі не тільки ті, які росли на городі, а й ті, які росли біля хати та сусідів.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, прокурор надав протокол обшуку від 29.09.2023 з додатком - cd-дисками (2 шт.), на яких містяться відеозаписи.

Так, згідно з указаним протоколом обшук проводився в присутності понятих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за участі ОСОБА_5 , на присадибній ділянці будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , під час якого на вказаній присадибній ділянці площею 0,25 га, де ростуть овочі та фруктові насадження, поміж них рядком прокультивовані без бур`яну навколо були виявлені насадження рослин роду конопель з кореневою системою, стеблами та листям, усього в загальній кількості 161 (сто шістдесят одна) рослина, які були вирвані та запаковані до 6 (шести) полімерних мішків, котрі опечатані биркою з підписами понятих.

Крім цього, прокурор надав висновок експерта від 06.10.2023 № СЕ-19/125-23/10955-НЗПРАП, відповідно до якого при відкритті мішків установлено, що в них знаходиться сто сорок рослин зеленого кольору у вигляді стебел з коренями, гілками, листям та верхівками з характерним запахом коноплі. Кількість наданих на дослідження рослин частково не відповідає кількості, зазначеній у постанові про призначення судової експертизи, про що складено акт про невідповідність № СЕ-19/125-23/10955-НЗПРАП від 06.10.2023. Надані на дослідження сто сорок рослин у шести полімерних мішках містять психоактивний компонент канабісу - тетрагідроканабінол і належать до рослин роду коноплі (Сannabis). До висновку експерта додано акт про невідповідність від 06.10.2023 № СЕ-19/125-23/10955-НЗПРАП, згідно з яким під час відкриття упакування об`єктів дослідження судовим експертом сектору дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів відділу досліджень матеріалів, речовин і виробів Чернігівського НДЕКЦ МВС ОСОБА_9 за участю завідувача відділу досліджень матеріалів, речовин і виробів Чернігівського НДЕКЦ МВС ОСОБА_10 встановлено наявність невідповідності, а саме вміст шести мішків частково не відповідає вмісту, зазначеному в постанові дізнавача Ніжинського районного відділу поліції ОСОБА_11 від 30.09.2023. Так, у постанові зазначено, що на дослідження надано загальну кількість сто шістдесят одна рослина, що поміщені до шести полімерних мішків, а по факту на дослідження надано загальну кількість сто сорок рослин в шести полімерних мішках.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надав показання, що був залучений працівниками поліції, як понятий для проведення обшуку в ОСОБА_5 . Він разом з поліцейськими та іншою понятою прибули в с. Заньки Ніжинського району. У будинковолодінні, в якому планувалося провести обшук, було видно, що хтось проживає. У той момент ОСОБА_5 перебував там. Поліцейські запропонували ОСОБА_5 видати заборонені речі, на що він відповів, що таких у нього немає. У присутності свідка проведено обшук, і на городі знайдено коноплю, яка росла між городніми рослинами - буряком, морквою, капустою, і була оброблена. Точної кількості рослин коноплі, які були виявлені, назвати не може, але приблизно більше 100 штук, різної висоти. ОСОБА_5 говорив, що не знає звідки взялась конопля на городі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала показання, що була понятою під час проведення обшуку в обвинуваченого ОСОБА_5 . Точно назвати рік, коли проводився обшук, вона не може, не пам`ятає, але це було восени, тоді на городі були залишки капусти. Співробітники поліції попросили її бути понятою, привезли до с. Заньки Ніжинського району разом з іншим понятим - її співмешканцем. ОСОБА_5 був присутній під час обшуку. На городі знайшли коноплю, яку працівники поліції вирвали та помістили до мішків та коробок. За словами свідка, коноплі було багато, можливо 30 штук, але точної кількості вона не пам`ятає, не рахувала. Були ділянки, де конопля була обробленою, та ділянки, де була самосійною. На обробленій земельній ділянці росло 5-6 рослин, але точно вона вже не пам`ятає, бо це було давно, більше року тому.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Принцип диспозитивності (ст. 26 КПК України), який відноситься до основних засад кримінального провадження, передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачено КПК України, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесено на їх розгляд сторонами та віднесено до їх повноважень.

Статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, відповідно до положень ч. 1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 310 КК України передбачена відповідальність, зокрема, за незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

Об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, утворюють дії, що полягають у незаконному вирощуванні конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

Вирощування - це догляд за посівами або сходами (спушування, прополювання, проріджування, полив, підживлення) з метою доведення їх до стадії достигання.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення включає вину у формі прямого умислу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначив, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

З наданих прокурором доказів не підтверджується поза розумним сумнівом учинення ОСОБА_5 дій, які б підпадали під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, а саме незаконного вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

Так, відповідно до протоколу обшуку на присадибній ділянці будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , виявлено і вилучено насадження рослин роду конопель з кореневою системою, стеблами та листям, усього в загальній кількості 161 рослина.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису на cd-дисках (2 шт.) - додатку до протоколу обшуку від 29.09.2023 убачається, що рослини конопель були виявлені і вилучені, як на земельній ділянці, на якій росли городні рослини (помідори, капуста), так і на земельній ділянці з протилежного боку від першої, яка вкрита травою, бур`яном і не містить жодних ознак обробітку. При цьому рослини конопель, які вилучалися з обох ділянок, мали приблизно однакову висоту, були як вищі (орієнтовно 1,5 м), так і нижчі (орієнтовно 0,5 м). Також убачається, що не встановлено точної кількості рослин конопель, вилучених окремо з кожної земельної ділянки.

Разом з цим земельна ділянка, на якій росли городні рослини, не мала жодних свіжих ознак обробітку, крім городніх рослин, конопель - була вкрита бур`яном. При цьому вбачається, що рослини конопель розміщені не в спеціально відведеному місці, а хаотично, поміж городніх рослин і бур`яну.

При цьому не вбачається ознак їх вирощування (спушування, прополювання, проріджування, полив, підживлення) в тій кількості згідно з обвинувальним актом, що у свою чергу свідчить про правдивість показань обвинуваченого про те, що вони самосійні і він не вчиняв цілеспрямованих дій з їх вирощування.

А тому підстав для висновків, що ОСОБА_5 незаконно вирощував коноплі в кількості п`ятдесят і більше рослин, як і для кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 310 КК України - немає.

При оцінці доказів суд також ураховує положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У Рішенні від 06 грудня 1998 року «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб під час виконання своїх обов`язків, судді не розпочинали розгляду справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування покладено на сторону обвинувачення.

Отже, суд може постановити обвинувальний вирок лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Загальними засадами кримінального провадження за змістом ст. 7 КПК України є, зокрема, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Обвинувальний вирок може бути постановлений лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі викладеного суд вважає, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, а тому його необхідно визнати невинуватим та виправдати в пред`явленому обвинуваченні.

Витрати за проведення експертизи у сумі 1434,00 грн слід віднести на рахунок Державного бюджету України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 2, 22, 85, 87, 89, 100, 124, 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю у його діянні складу кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 1434,00 грн - віднести на рахунок Державного бюджету України.

Речові докази - шість полімерних мішків, що опечатані бирками за № 7681881, 7681882, 7681883, 7681884, 7681885, 7681886, в яких знаходяться сто сорок рослин, які в своєму складі містять психоактивний компонент канабісу - тетрагідроканабінол і належать до рослин роду коноплі (Cannabis), - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1