Справа № 359/4176/23
Провадження № 1-кп/359/318/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (в режимі відео конференції), потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження (№ 0000475 від 01.03.2023, № 0000194 від 28.02.2023) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житлове приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, за таких обставин.

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України, у період часу з вересня 2022 року по 28 лютого 2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи кримінальний протиправний намір на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного часу, шляхом віджиму вікна невстановленим предметом, проник в середину будинку, де відшукав та викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: велосипед «Оskar Carter» 262021 вартістю 5833 грн. 33 коп., зварювальний апарат марки «Plazma», ММА-320 вартістю 835 грн. 00 коп., три побутові панельні опалювальні прилади з конвекційним ефектом марки «Тermoplaza SТР475» білого кольору загальною вартістю 9639 грн. 00 коп., wi-fi- роутер марки «Нuawei» R-216 вартістю 2023 грн. 00 коп., автомобільний зарядний пристрій марки «Аligator» АС 812 вартістю 811 грн. 30 коп., кутову шліфувальну машину марки «Маkita» 9558 HNG вартістю 2029 грн. 30 коп., паяльник для пластикових труб марки «Зенит» ЗПТ 2000 профи вартістю 1668 грн. 80 коп., електричний лобзик марки «Сталь» Л 650 ШРМ вартістю 976 грн. 50 коп. Заволодівши вищевказаним майном та утримуючи його при собі, ОСОБА_4 втік з місця скоєння злочину, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 27029 грн. 23 коп.

Також, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, за таких обставин.

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України, 15.03.2023 приблизно о 19 годині 00 хвилин, прибув до приміщення аптеки «Соціальна», яка розташована за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 73, де побачив на столику в торгівельному залі гаманець, який належить гр. ОСОБА_6 , в якому знаходилися грошові кошти та банківська картка на ім`я ОСОБА_8 . Того ж дня, о 19 годині 11 хвилин, ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим наміром на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного часу, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав гаманець, вартість якого становить 666 грн. 67 коп., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 9550 гривень, які належать ОСОБА_6 . Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_4 поклав його у праву кишеню куртки, в яку був одягнений, та втік з місця скоєння злочину, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 10216 гривень 67 копійок.

Крім того, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів за таких обставин.

Так, 15.03.2023 приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , прибув до приміщення аптеки «Соціальна», яка розташована за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 73, де побачив на столику в торгівельному залі гаманець, який належить ОСОБА_6 , в якому знаходилися грошові кошти та банківська картка на ім`я ОСОБА_8 , яку останній передав у користування ОСОБА_6 . Того ж дня, о 19 годині 11 хвилин, ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим наміром на викрадення офіційного документу, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав вищевказаний гаманець з банківською карткою «Укргазбанку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_8 та якою користувалася за його згодою ОСОБА_6 . Заволодівши вищевказаним офіційним документом - банківською карткою «Укргазбанк» № НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , утримуючи її при собі, втік з місця скоєння злочину, розпорядившись нею у подальшому на власний розсуд.

Також, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 у невстановлений спосіб, час та місці, придбав невстановлену кількість наркотичного засобу - метадон, але не менше 0,226 г., які незаконно зберігав до 28.02.2023, чим вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту. 28.02.2023 приблизно о 20 годині 00 хвилин за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 75, в під`їзді №4, між першим та нульовим поверхом, був зупинений працівниками Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області з метою перевірки. В ході проведення огляду місця події у ОСОБА_4 виявлено та вилучено два блістери з написом «Метадон 3-Н» в середині яких знаходилось вісім таблеток білого кольору та пластиковий контейнер в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору. Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-23/11914-НЗПРАП від 06.04.2023 наданих на дослідження таблетках білого кольору, містять в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) в таблетках становить 0,198 г. В наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору, яка міститься в полімерному контейнері, містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в наданій речовині становить 0,028 г. Метадон (фенадон) згідно Таблиці 2 Списку № 1 «Небезпечні наркотичні засоби обіг яких обмежено» переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 № 770 - є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та показав, що дійсно десь у період часу з вересня 2022 року по 28 лютого 2023 року перебуваючи в с. Старе, Бориспільського району, він проник до будинку по вул. Дніпрова, шляхом віджиму вікна та звідки таємно викрав майно. Все викрадене використав на власні потреби, дещо здав в ломбард, проте виручені суми не пам`ятає. З вартістю викраденого майна зазначеному в обвинувальному акті він повністю погоджується.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що 15.03.2023 близько 19 год. 00 хв. він зайшов в приміщення аптеки «Соціальна», яка розташована за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 73, у власних справах. На столику для вимірювання тиску побачив гаманець і запитав чий він, хтось сказав, що не знає чий гаманець, а тому він вирішив його викрасти. З викраденим майном з місця вчинення злочину втік. При цьому, у викраденому гаманці ОСОБА_4 виявив грошові кошти в сумі близько 10000 грн., які витратив на власні потереби, та банківську карту «Укргазбанку».

Щодо придбання та зберігання наркотичних засобів, то обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що він прийшов до під`їзду будинку до свого знайомого за адресою, де розташована вищевказана аптека «Соціальна» і коли чекав товариша, виявив пакунок з метадоном, який відразу вжив у під`їзді в якому і заснув. Через деякий час його там виявили працівники поліції. При цьому, зазначив, що метадон був у таблетках.

Обвинувачений, захисник, прокурор та потерпіла не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що ОСОБА_4 є особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 185 КК України, тому що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2021 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який вироком Київського апеляційного суду від 29.01.2024 року був скасований в частині призначеного покарання та звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, судимість за це кримінальне правопорушення не знято і не погашено. З огляду на викладене, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності в діях ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки як повторність (епізоди крадіжки).

При цьому, ОСОБА_4 вчинив крадіжку в період війни, яка триває в Україні. Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався. Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Крім того, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Також, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Тому, суд погоджується із висновком сторони обвинувачення про наявність в діях ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки як вчинення злочину в умовах воєнного стану(епізоди крадіжки).

Також, правильним є твердження сторони обвинувачення щодо наявності в діях ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки як «проникнення у житлове приміщення» (епізод крадіжки). Вирішуючи питання про наявність у діях особи ознаки «проникнення» при вчиненні крадіжки, слід звертати увагу на наявність умислу на заволодіння чужим майном. Дана кваліфікуюча ознака має місце лише тоді, коли проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища здійснювалося з метою заволодіння чужим майном. Проникнення як кваліфікуюча ознака крадіжки передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення крадіжки. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має. При вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище» в складі кримінального правопорушення, вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час вчинення крадіжки та наявність у особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до приміщення або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном.

Таким чином, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житлове приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. Також, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України. Окрім цього, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, тобто вчинивкримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчинених злочинів, у зв`язку із чим, щире каяття суд визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Положеннями ст. 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що ним вчинено кримінальні правопорушення, які у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком (ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 309 КК України) та тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України). Встановлено, що раніше обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Відповідно до медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога він не перебуває.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявності обставин, що пом`якшують покарання, ступінь здійснення злочинного наміру, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за кожне кримінальне правопорушення окремо таке покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді обмеження волі на строк два роки; за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у виді обмеження волі на строк один рік; за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим слід визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Встановлено, що попереднім вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2021 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку терміном два роки. Вироком Київського апеляційного суду від 29 січня 2024 року вищевказаний вирок скасовано в частині призначеного покарання та звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та призначено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, яким він був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі, і остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді чотирьох років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Положеннями ч. 1, ч. 4 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2021 року, який був скасований в частині призначеного покарання та звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України вироком Київського апеляційного суду від 29 січня 2024 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Крім того, встановлено, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2019 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., який станом на день ухвалення цього вироку не сплачений. Однак, суд звертає увагу, що під час судового розгляду строки давності виконання вищевказаного обвинувального вироку закінчилися.

Рішення про цивільний позов

Потерпілою ОСОБА_6 був пред`явлений цивільний позов у якому вона просить суд: стягнути із ОСОБА_4 на її користь майнову шкоду заподіяну внаслідок кримінальних правопорушень, в розмірі 10216 (десять тисяч двісті шістнадцять) грн. 67 коп. та моральну шкоду у сумі 3 000 (три тисячі) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду усі вимоги за цивільним позовом визнав повністю.

Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. За змістом ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Щодо вимог до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із змісту цивільного позову вбачається, що, визначена позивачем ОСОБА_6 майнова шкода, пов`язана з відшкодуванням шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінальних правопорушень та становить 10216 грн. 67 коп.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначає, що діями обвинуваченого ОСОБА_6 завдано моральну шкоду, яку оцінено в загальному розмірі 3 000 грн.

У відповідності до статті 1167, 1177 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на те, що внаслідок вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень було заподіяно потерпілій душевні страждання, які виражаються у перенасичені негативними емоціями, психічними переживаннями, позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, з урахуванням характеру, обсягу моральних страждань, їх тривалості та тяжкості вимушених змін у житті потерпілої, суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 грн.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази, а саме: наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,226 г. - знищити у встановленому законом порядку.

Крім того, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 5417,06 грн.

З метою запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2021 року, який був скасований в частині призначеного покарання та звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України вироком Київського апеляційного суду від 29 січня 2024 року, та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою до набрання вироком законної сили у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16 березня 2023 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання під вартою.

Стягнути із ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 5417,06 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 10216 (десять тисяч двісті шістнадцять) грн. 67 коп. майнової шкоди, 3 000 (три тисячі) грн. відшкодування моральної шкоди.

Речові докази, а саме: наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,226 г. - знищити у встановленому законом порядку.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1