Справа № 301/556/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань в м. Іршава клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Малий Раковець, Іршавського району, Закарпатської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 та місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 29 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2025 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де, не усвідомлюючи значення своїх дій та можливості керування ними, внаслідок психічного захворювання, на ґрунті раптового виниклого словесного конфлікту з співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшовши до останньої впритул спричинив їй своєю правою рукою зігнутою в кулан один удар в ділянку нижньої щелепи зліва.

В результаті чого, потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесне ушкодження у вигляді: синця шкірних покривів ділянки тіла нижньої щелепи зліва, яке згідно висновку експерта № 08-і від 29 січня 2025 за ступенем тяжкості кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як 6 днів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Також, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 50 (дата проведення експертизи 06.02.2025) судом встановлено, що ОСОБА_4 , виявляє ознаки психічного захворювання у вигляді Шизофренії, параноїдної форми, епізодичний перебіг з наростаючим дефектом, про що свідчать дані динамічного спостереження у лікаря-психіатра, дані стаціонарного лікування в психіатричній лікарні, наявність II групи по даному захворюванню, клінічними ознаками- розлади мислення, наявність галюцинаторно - маячних переживань, емоційна лабільність.

У період інкримінованого йому діяння і в теперішній час виявляє ознаки психічного захворювання у вигляді Шизофренії, параноїдної форми, епізодичний перебіг з наростаючим дефектом, що позбавляла його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння та позбавляє у теперішній час.

Потребує застосування примусових заходів медичного характеру, а саме примусового амбулаторного лікування по місцю проживання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Особа, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , вину та фактичні обставини вчинення інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та пояснив, що 28 січня 2025 року, знаходячись в будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де, не усвідомлюючи значення своїх дій та можливості керування ними, внаслідок психічного захворювання, на ґрунті раптового виниклого словесного конфлікту з співмешканкою ОСОБА_7 , спричинив їй своєю правою рукою один удар в ділянку нижньої щелепи зліва, щиро розкаявся, проти клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру не заперечив.

Захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та не заперечував проти його задоволення.

Законний представник ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора та не заперечувала проти його задоволення, зазначила, що ОСОБА_4 характеризується позитивно, скарг на його поведінку не надходило.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

На виконання вимог ч.1 ст. 513 КПК України в судовому засіданні судом встановлено, що мало місце суспільно небезпечне діяння, а саме злочин, який вчинено особою стосовно якої внесено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 у стані неосудності, що підтверджується наступними доказами:

- витягом з ЄРДР по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 29 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.с. 3);

- висновком експерта за № 08-і за результатом проведення судово-медичної експертизи, стосовно потерпілої ОСОБА_7 , в якої на час проведення експертизи виявлено таке тілесне ушкодження як синець шкірних покривів ділянки тіла нижньої щелепи (а.с. 24-26);

- запитом до інтегрованої інформаційно пошукової системи автоматизованого обліку адміністративних правопорушень бази даних «ІП АДМІНПРАКТИКА» та відповіддю на такий запит, згідно якої, ОСОБА_4 з 01.01.2024 по теперішній час до адміністративної відповідальності працівниками поліції притягався за ст.173-2 ч.2 КУпАП від 15.11.2024 року; ст.173-2 ч.2 від 15.11.2024 року; ст. 173-2 ч.1 КУпАП від 07.07.2024 року протоколи надіслані до Іршавського районного суду Закарпатської області, наразі рішення прийнято (а.с. 30-36);

- відповіддю на запит №02-06/149 від 03.02.2025 року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований в АДРЕСА_1 , з дня свого народження по теперішній час. Близько шести років проживає в селі Імстичово. Вдівець. За час проживанння на території села Малий Раковець з боку громадян села скарг і пропозицій у Малораковецький старостинський округ на нього не надходило.(а.с. 38-40);

- довідкою про судимість, згідно якої ОСОБА_4 раніше не судимий (а.с. 43-44);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 50 (дата проведення експертизи 06.02.2025) згідно якого, судом встановлено, що ОСОБА_4 , виявляє ознаки психічного захворювання у вигляді Шизофренії, параноїдної форми, епізодичний перебіг з наростаючим дефектом, про що свідчать дані динамічного спостереження у лікаря-психіатра, дані стаціонарного лікування в психіатричній лікарні, наявність II групи по даному захворюванню, клінічними ознаками- розлади мислення, наявність галюцинаторно - маячних переживань, емоційна лабільність.(а.с. 68-71)

У період інкримінованого йому діяння і в теперішній час виявляє ознаки психічного захворювання у вигляді Шизофренії, параноїдної форми, епізодичний перебіг з наростаючим дефектом, що позбавляла його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння та позбавляє у теперішній час.

Потребує застосування примусових заходів медичного характеру, а саме примусового амбулаторного лікування по місцю проживання.

Заслухавши в судовому засіданні показання особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_3 , дослідивши надані прокурором докази, а також оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження та до останнього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання, оскільки ОСОБА_4 у період інкримінованого йому діяння і в теперішній час виявляє ознаки психічного захворювання у вигляді Шизофренії, параноїдної форми, епізодичний перебіг з наростаючим дефектом, що позбавляла його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння та позбавляє у теперішній час. Підпадає під дію ч.2 ст. 19 КК України.

У відповідності до абзацу 3 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й вмотивованості, оскільки ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з статті 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

За змістом статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які, зокрема, вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

У відповідності до вимог частини 1 статті 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, зокрема: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Суд враховує, що особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 у період вчинення інкримінованого йому діяння (28 січня 2025 року) і в теперішній час виявляє ознаки психічного захворюваня у вигляді Шизофренії, параноїдної форми, епізодичний перебіг з наростаючим дефектом, що позбавляла його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння та позбавляє у теперішній час. Підпадає під дію ч.2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Тобто, у відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_8 слід вважати неосудним, у відповідності до вимог ст. 12 КК України ним вчинено кримінальний проступок, також суд приймає до уваги обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, що характеризує ОСОБА_4 , як суспільно небезпечного.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Цивільний позов по справі не заявлений. Речові докази в кримінальному провадженні - відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 292, ст.ст. 369-372, 503 - 513 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1