справа № 563/2123/24
провадження № 1-кп/563/162/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2024 року Корецький районний суд

Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Корець кримінальне провадження № 0000231 від 11 жовтня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гвіздів, Рівненського району, Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

11 жовтня 2024 року приблизно у період часу з 02 год. 00 хв. по 02 год. 20 хв., ОСОБА_4 маючи умисел направлений на пошкодження чужого майна, шляхом вільного доступу проник на територію господарства ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 . На території цього господарства знаходився автомобіля марки "ЗАЗ", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , і на момент вчинення злочину перебував у користуванні ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_4 , через особисті неприязні відносини із останнім, умисно, з метою пошкодження майна, облив бензином зовнішню поверхню багажника, капоту та кузова автомобіля марки "ЗАЗ" моделі 110307, д.н.з. НОМЕР_1 та його підпалив. Не маючи можливості контролювати подальше поширення полум`я, ОСОБА_4 створив реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які перебували на даній території, а також загрозу знищення та пошкодженню майна інших фізичних осіб. У результаті вказаних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 було завдано майнову шкоду в загальній сумі 39 319,03 грн.

Крім того, 11 жовтня 2024 року приблизно у період часу з 02 год. 00 хв. по 02 год. 20 хв. в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-SX, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє по цей час, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, умисно, користуючись відсутністю нагляду за його діями власника або інших, сторонніх осіб, шляхом злому вхідних дверей проникнув до житлового будинку ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де зі столу спальної кімнати таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A055», чорного кольору, що належав ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 сховав мобільний телефон до кишені кофти та покинув територію житлового господарства на своєму власному автомобілі марки «Skoda Octavia» д.н.з НОМЕР_2 . В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 3416,67 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинених правопорушеннях визнав повністю та показв, що 11 жовтня 2024 року на грунті неприязних відносин та з мотивів ревнощів придбав на АЗС дешевий бензин приїхав на домоволодіння ОСОБА_8 , в якого часто гостювала його дружина ОСОБА_9 , облив автомобіль ОСОБА_8 бензином та підпалив його. Піля чого, вирішив піти в будинок ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з наміром перевірити свої здогади, що там перебуває його дружина ОСОБА_10 . Зломавши двері, проник в будинок та зайшов до спальні, дружини там не виявилося. На столі побачив телефон та маючи намір перевірити можливі дзвінки дружини до ОСОБА_8 , забрав його з собою, незнаючи при цьому, що телефон належить ОСОБА_6 . Не зміг його розблокувати та по дорозі викинув, де не пам`ятає. У вчиненому щиро кається, просить його суворо не карати. Завдану шкоду повністю відшкодував.

Від потерпілих, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, претензій до обвинуваченого не мають, оскільки шкода їм повністю відшкодована, не заперечують щодо розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Щодо призначення покарання обвинуваченому поклалися на розсуд суду.

Обвинуваченим не оспорюються докази стосовно фактичних обставин, які об`єктивно доводять вчинення нею інкримінованого злочину.

Суд визнає не доцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. У суду немає сумніву у добровільності та істинності учасників судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого та прокурора, суд вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.

При цьому, суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали доказуванню і нею не заперечуються. Сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, він буде позбавлена можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачений наполіг на істинності позиції у визнанні винуватості і викладених обставинах справи.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, суд обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, та за ч. 2 ст. 194 КК України як умисне знищення або пошкодження майна вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загально-небезпечним способом.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України,враховує сукупність обставин, при яких вчинено кримінальне правопорушення, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 194 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Пом`якшуючими покарання обставинами для обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення вперше, щире розкаяння, визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування збитків.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно.

На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога обвинувачений не перебуває.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочини, передбачені ч.2 ст.194 КК України та ч. 4 ст.185 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст. 194 КК України та ч.4 ст. 185 КК України, остаточне покарання призначити за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим покаранням.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, учасник бойових дій, одружений, на утриманні якого перебуває двоє малолітніх дітей, на обліку у психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, зважаючи на позицію потерпілих, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставіст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлявся.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 12 734 (дванадцять тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 40 коп.

Питання про речові докази в кримінальному провадженні необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Клопотання про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили учасниками судового провадження не заявлено.

Керуючись ст. 349, 370, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.192 та ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.192 КК України позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.4 ст.185 КК України позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Зобов`язати ОСОБА_4 на підставі ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.3 ст.76 КК України нагляд за поведінкою ОСОБА_4 покласти на командира військової частини, де він проходитиме військову службу, а у разі його звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 14 жовтня 2024 року на речові докази - скасувати

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Samsung А05» у чорному чохлі-книжечка із а/н НОМЕР_3 - повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «РОРО» синього кольору із наявним ІМЕІ НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 07.06.2023 - повернути ОСОБА_4 ;

- автомобіль марки «Skoda Octavia» д.н.з НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 12 734 (дванадцять тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 40 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту його оголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченим - в такому ж порядку і в такий же строк, але з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя