Справа № 953/2405/25
н/п 1-кс/953/2077/25
"14" березня 2025 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , вивчивши скаргу Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 про зобов`язання слідчого Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 07.03.2025, зобов`язання керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинити певні дії, -
До Київського районного суду м. Харкова 14.03.2025 надійшла вказана скарга, в якій заявник просить зобов`язати слідчого ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області розпочати досудове розслідування; зобов`язати керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 надати відомості (документи), на підстав яких ОСОБА_3 затриманий (якщо затриманий) та утримується (якщо утримується) у даній установі.
Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 14.03.2025, розгляд вказаної скарги визначено слідчому судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про можливість часткового відкриття провадження за скаргою, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.
Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення», підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.
Отже, ст. 206 КПК України врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою в межах кримінально-процесуального закону. Зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно норм кримінального процесуального законодавства, службові (посадові) особи територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції, а затримання уповноваженими службовими особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадян та їх утримання на території збірного пункту не є незаконним позбавленням особи свободи в розумінні ст. 206 КПК України.
Зі скарги ОСОБА_2 вбачається, що заявник просить зобов`язати керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 надати відомості (документи), на підстав яких ОСОБА_3 затриманий (якщо затриманий) та утримується (якщо утримується) у даній установі.
Проте, нормами ст.206 КПК України врегульовані питання, які виникають під час досудового розслідування, а саме - запобіжні заходи, затримання особи, а слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою, органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.
Зазначені у вказаній частині скарги обставини не охоплюються нормами КПК України, оскільки не стосуються кримінального провадження.
Фактично викладені у скарзі обставини є незгодою ОСОБА_2 із діями ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язаними з мобілізацією.
Отже, з аналізу зазначеного та досліджених матеріалів скарги випливає, що ОСОБА_3 не є затриманою особою в розумінні кримінального процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини на теперішній час не поширюються.
За правилами ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя, вважає, що відсутні підстави для відкриття провадження у вказаній частині, оскільки повноваження слідчого судді не поширюються на дії та бездіяльність службових осіб поза межами конкретного кримінального провадження.
При цьому, вимоги, викладені в іншій частині скарги підлягають розгляду у судовому засіданні, а тому слідчий суддя відкриває провадження по скарзі в цій частині.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 303, 304 КПК України, -
Ухвалив :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про зобов`язання керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинити певні дії.
Відкрити судове провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 в іншій частині вимог про зобов`язання слідчого Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 07.03.2025.
Ухвала в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1