Справа № 638/2912/25
Провадження № 1-в/638/302/25
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року вироку щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

19.02.2025 начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 вніс на розгляд суду подання про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року вироку щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке мотивоване тим, що останній відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.02.2023 року. За цим вироком його засуджено за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.05.2023 року, остаточно визначено до відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі.

28 березня 2024 року набрав законної сили Закон України щодо приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року, яким на підставі частини 1 пункту 4 внесено зміни у статтю 60 Кримінального кодексу України.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений надав заяву про розгляд подання за його відсутністю.

Дослідивши подання з додатками, оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.02.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ст. 395 КК України та призначено покарання у виді 2 місяців арешту. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.05.2023 року, остаточно визначено до відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 02.05.2022 року.

Вирок набрав законної сили 16.03.2023 та разом з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, надійшов на виконання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» 29.03.2023 року.

28 березня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23 серпня 2023 рок, яким на підставі частини 1 пункту 4 внесено зміни у статтю 60 Кримінального кодексу України, та визначено, що «1. Покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. 2. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років».

Згідно зі ст. 60 КК України, в редакції чинній станом на 28 березня 2024 року, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років.

Зміни також внесено до ст. 395 КК України, санкція якої, в чинній редакції, передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років.

Таким чином, санкція ст. 395 КК України, за якою вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.02.2023 року призначено покарання у вигляді 2 місяців арешту, на даний час не передбачає такого покарання як арешт.

За таких обставин, наявні підстави для вирішення питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 1 та 3 статті 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи, чинну на даний час санкцію статті 395 КК України, за якою засуджено ОСОБА_5 , суд не вправі застосувати до нього покарання у виді обмеження волі, оскільки така міра покарання є більш суворою за призначене вироком суду покарання, враховуючи положення ст. 51 КК України, а відтак погіршує становище засудженого.

За таких обставин, наявні підстави для заміна призначеного покарання у виді арешту більш м`яким, передбаченим санкцією ст. 395 КК України в чинній редакції, а саме покаранням у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України, якими визначено, покарання за сукупністю злочинів та вироку призначаються за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, зокрема: «Основні покарання у виді штрафу при призначенні за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно», підлягають виключенню з вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.02.2023 року посилання про призначення остаточного покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки покарання за вказаними вироками підлягають самостійному виконанню.

Керуючись ст. 539, 537 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року вироку щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.02.2023 року за ст. 395 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Виключити з вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.02.2023 року посилання на призначення остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.05.2023 року у виді 3 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.05.2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 02.05.2022 року.

Покарання, призначене вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.02.2023 року за ст. 395 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн, - виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1