Справа №: 486/1385/24 Провадження № 1-кп/486/218/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000337 від 17.07.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки на даний час продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, які існували при застосуванні запобіжного заходу.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 також залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Вислухавши учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19.07.2024 ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.09.2024 включно та визначено заставу в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 90 840 гривень.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд бере до уваги ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, необхідність уникнення визначених ст. 177 КПК України ризиків.

Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява №37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), «суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».

Сам факт подання до суду обвинувального акту та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні відповідного кримінального правопорушення є свідченням його обґрунтованості. При цьому на даному етапі судового розгляду суд не вирішує питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого в інкримінованому кримінальному правопорушенні, оскільки вказане питання буде вирішуватися судом в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що на даний час продовжують існувати передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наявний вирок відносно ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України, який не набрав законної сили, а також переховуватися від суду та спроби незаконного впливу на свідків. Крім того, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий за вчинення корисливого кримінального правопорушення, не працює, не має стабільного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, а також, що в судовому засіданні ще не допитані всі свідки.

Зазначені обставини вказують на те, що перебуваючи на волі, він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Будь-яких достатніх даних про зменшення чи відсутність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які існували під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу, внаслідок чого існували б підстави для відмови прокурору в продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо обвинуваченого строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю звільнення під заставу.

У зв`язку з тим, що в судовому засіданні не були допитані всі свідки через їхню неявку, судове засідання слід відкласти та повторно викликати свідків.

Керуючись статтями 176-178,182,183,193-194,196-197,309,331,372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів до 22.02.2025 року включно, з можливістю звільнення під заставу в сумі 90 840 грн, за умови внесення якої залишити чинними обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які були покладені на нього ухвалою про застосування запобіжного заходу від 19.07.2024.

Судове засідання відкласти на 14-00 годину 11.02.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1