У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/12787/24

№ 1-кс/183/2698/24

19 грудня 2024 року м. Самар

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2024 року за №0000347 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання у кримінальному провадженні, внесеному 12 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в якому прокурор просить накласти арешт на службове посвідчення №0785, посвідчення № А-11, вилучене 11 грудня 2024 року у ОСОБА_4 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій вказав, що просить клопотання розглянути у його відсутність, та задовольнити його.

Володілець майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, неприбуття його у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

12 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Відповідно до клопотання та долучених до нього матеріалів: 11.12.2024 до Новомосковського РВП надійшло повідомлення про те, що на вул. Юрія Голополосова, 55А м. Самар (колишній Новомосковськ) Дніпропетровської області зупинено транспортний засіб марки "Сітроен" д/з НОМЕР_1 водій якого ОСОБА_4 , надав службове посвідчення №0785 та посвідчення № А-11 з ознаками підробки.

12 грудня 2024 року дізнавачем СД Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, що розташована на вул. Юрія Голополосова, 55А м. Самар (колишній Новомосковськ) Дніпропетровської області. На вказаній ділянці місцевості, розташований транспортний засіб марки "Сітроен" з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який на прохання поліцейського надати документи, добровільно надав для огляду: - службове посвідчення №0785 «Територіальна оборона Дніпропетровської області» на ( ОСОБА_4 ) з ознаками підробки; - посвідчення № А-11, в/ч НОМЕР_2 на ( ОСОБА_4 ) з ознаками підробки.

Під час огляду службове посвідчення №0785, посвідчення № А-11 вилучене до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Вказаний факт дізнавачем сектору дізнання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 12 грудня 2024 року внесений до ЄРДР за №0000347 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

12 грудня 2024 року с службове посвідчення №0785, посвідчення № А-11по кримінальному провадженню від 12 грудня 2024 року за №0000347, визнане речовим доказом, так як може містити на собі сліди кримінального проступку.

Оскільки, службове посвідчення №0785, посвідчення № А-11є основними об`єктами кримінального проступку, по них буде проводитися відповідна експертиза, яка вже на даний час призначена до Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України в Дніпропетровській області.

З метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт на службове посвідчення №0785, посвідчення № А-11у даному кримінальному провадженні є необхідним.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п.1 ч.2, п.4 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди,завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Слідчий суддя вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що службове посвідчення №0785, посвідчення № А-11, яке вилучене у ОСОБА_4 , відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки щодо даного майна існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом кримінального правопорушення і його арешт з забороною розпорядження та користування, як захід забезпечення кримінального провадження, необхідний для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки фактично є речовим доказам і зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна з вказаною метою слідчий суддя має врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також з врахуванням визначеної ст. 3 КПК України ролі слідчого судді в кримінальному провадженні щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та врахуванням визначених ст. 173 КПК України обставин, які мають враховуватись слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя має оцінити чи виправдовують потреби досудового розслідування такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні про арешт майна, та чи розумні і співрозмірні запропоновані в клопотанні обмеження прав власника завданням кримінального провадження.

Вилучене службове посвідчення №0785, посвідчення № А-11може бути речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, як знаряддя кримінального правопорушення, а тому зазначені посвідчення мають бути збереженим в якості речового доказу.

За таких обставин клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 98, 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на службове посвідчення №0785, посвідчення № А-11, вилучене 11 грудня 2024 року у ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Виконання ухвали покласти на слідчого.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором і діє до закінчення досудового розслідування.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1