Провадження № 1-кс/487/7216/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001823 від 13.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 404 КК України про арешт майна

встановив:

16.12.2024 прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені №0001823 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт у даному кримінальному провадженні на майно, яке було тимчасово вилучене 13.12.2024 в ході проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , а саме: куртку зеленого кольору з отворами та нашаруваннями речовини бурого кольору, вилучена у ОСОБА_4 ; штани зеленого кольору з отворами, вилучені у ОСОБА_4 ; пістолет ТТ № НОМЕР_1 1951 р.в. та два магазини до нього, вилучені у ОСОБА_4 ; 16 патронів з маркуванням 38х88, калібру 7,62 мм., вилучені у ОСОБА_4 ; 9 стріляних гільз з маркуванням 38х88; стріляну кулю; магазин до пістолету ТТ; мобільний телефон «XIAOMI» моделі M1904 F3BG з технічними пошкодженнями, вилучений у ОСОБА_4 ; мобільний телефон «HONOR» IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 .

Накладення арешту прокурор обґрунтовує тим, що вказане майно відповідає критеріям статті 98 Кримінального процесуального кодексу України та є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також тільки заборона користування та розпорядження вказаним майном може запобігти його приховуванню, пошкодженню, псуванню, зникненню, втраті, знищенню, використанню, перетворенню, пересуванню, передачі майна.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі здійснюється досудового розслідування кримінального провадження № 0001823 від 13.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 404 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.12.2024 приблизно о 23 годині 40 хвилин, командир 1 батареї військової частини НОМЕР_4 капітан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану, із застосуванням закріпленої за ним вогнепальної зброї пістолетом «ТТ» серії НОМЕР_5 , вчинив опір начальникові-заступнику командира військової частини НОМЕР_4 старшому лейтенанту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразився в умисному вбивстві останнього.

13.12.2024, старший слідчим СВ Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області об 04.58 було проведено огляд місця події, за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: куртку зеленого кольору з отворами та нашаруваннями речовини бурого кольору, вилучена у ОСОБА_4 ; штани зеленого кольору з отворами, вилучені у ОСОБА_4 ; пістолет ТТ № НОМЕР_1 1951 р.в. та два магазини до нього, вилучені у ОСОБА_4 ; 16 патронів з маркуванням 38х88, калібру 7,62 мм., вилучені у ОСОБА_4 ; 9 стріляних гільз з маркуванням 38х88; стріляну кулю; магазин до пістолету ТТ; мобільний телефон «XIAOMI» моделі M1904 F3BG з технічними пошкодженнями, вилучений у ОСОБА_4 ; мобільний телефон «HONOR» IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 .

13.12.2024 постановою старшого слідчого, вилучені в ході огляду місця події речі було визнано речовими доказами.

У зв`язку з викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вилученого майна, яке є речовим доказам та має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так прокурором доведено, що речі, вилучений в ході огляду місця події, зберігли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 13.12.2024 в ході проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , а саме:

1) куртку зеленого кольору з отворами та нашаруваннями речовини бурого кольору, вилучена у ОСОБА_4 ;

2) штани зеленого кольору з отворами, вилучені у ОСОБА_4 ;

3) пістолет ТТ № НОМЕР_1 1951 р.в. та два магазини до нього, вилучені у ОСОБА_4 ;

4) 16 патронів з маркуванням 38х88, калібру 7,62 мм., вилучені у ОСОБА_4 ;

5) 9 стріляних гільз з маркуванням 38х88;

6) стріляну кулю;

7) магазин до пістолету ТТ;

8) мобільний телефон «XIAOMI» моделі M1904 F3BG з технічними пошкодженнями, вилучений у ОСОБА_4 ;

9) мобільний телефон «HONOR» IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1