Справа № 463/8103/21
пр.№ 1-в/464/1/25
У Х В А Л А

31 січня 2025 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання фахівця Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 про скасування засудженому ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання із випробуванням,

у с т а н о в и в :

вироком Галицького районного суду м.Львова від 07.03.2023 ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, із випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, покладені на нього судом.

Фахівець Сихівського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 звернулась в суд із клопотанням про скасування засудженому ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що за час перебування на обліку засуджений ОСОБА_4 зарекомендував себе негативно, оскільки систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Зокрема, останній притягався до адміністративної відповідальності: 12.04.2023 за ст.173 КУпАП, 23.04.2023 за ст.127 КУпАП, 24.04.2023 за ст.173 КУпАП, 17.05.2023 за ч.2 ст.175-1 КУпАП, 04.06.2023 за ч. 3 ст.178 КУпАП, 06.06.2023 за ч. 1 ст.51 КУпАП, 15.06.2023 за ч.1 ст.127 КУпАП та 19.07.2023 за ч. 1 ст.127 КУпАП. У зв`язку з наведеним, 18.09.2023 засудженому було винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Також із засудженим проводилась індивідуальна профілактична бесіда, що спрямована на виправлення та попередження вчинення засудженим нового кримінального правопорушення, протиправних дій та порушення громадського порядку. 06.11.2023 до Сихівського РВ надійшла довідка форми №5 про те, що ОСОБА_4 перебуває на військовій службі з 11.10.2023 у складі В/Ч НОМЕР_1 . У зазначену військову частину було неодноразово скеровано копію вироку відносно ОСОБА_4 , однак конверт повертався із відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання». Разом з тим, засуджений під час несення військової служби продовжує систематично вчиняти правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Так, останній притягався до адміністративної відповідальності: 02.11.2023 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, 09.02.2024 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, 14.03.2024 за ч. 3 ст.172-20 КУпАП, 24.06.2024 за ч. 1 ст.178 КУпАП та 06.03.2024 за ст.183 КУпАП. 28.11.2024 засуджений ОСОБА_4 з`явився до Сихівського РВ та пояснив, що на даний час перебуває за своїм місцем проживання та зобов`язується з`являтись для реєстрації. 29.11.2024 до Сихівського РВ надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 самовільно покинув місце служби з 09.06.2024 по даний час, а також про внесення відомостей до ЄРДР від 16.07.2024 за №0006118. Таким чином, засуджений ОСОБА_4 грубо порушує порядок та умови відбування покарання з випробуванням, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні прокурор клопотання органу пробації не підтримав, просив відмовити у задоволенні такого, оскільки засуджений ОСОБА_4 на даний час проходить військову службу, а для військовослужбовців передбачений інший порядок відбування покарання із випробуванням.

Засуджений ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання, підтримав думку прокурора.

31.01.2025 до суду надійшла заява фахівця Сихівського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 про розгляд клопотання у її відсутності, у вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора та засудженого, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 5 КВК України кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Суд зазначає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку не встановлено.

Факт вчинення засудженим адміністративних правопорушень не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.

Більше того, як встановлено в ході розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_4 на даний час проходить військову службу.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення подання та скасування встановленого вироком суду іспитового строку, відтак у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 395, 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання фахівця Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 про скасування засудженому ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання із випробуванням відмовити.

Особову справу №55/2023 засудженого ОСОБА_4 повернути Сихівському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_7