Справа № 522/1975/24
Провадження № 1-кс/522/552/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження № 0000020 від 17.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436?2, ч. 1 ст. 114-1 КК України, та за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 13.02.2024 по 26.10.2024 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії Російської Федерації проти України, загрози її національній безпеці, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, використовуючи мобільний телефон REDMI 9A, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованою в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) "TELEGRAM" з використанням облікового запису під іменем " ОСОБА_4 ", прив`язаним до її номеру телефону НОМЕР_3 , здійснила поширення до чату «Одесса чат» каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », куди в подальшому інформація поширювалась до каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , який має 28257 підписників та опис наступного змісту (мовою оригіналу): «Самая важная, интересная и актуальная информация про «повесточную войну» в Одесса», текстові повідомлення, в яких міститься інформація про дати і місце проведення військовослужбовцями районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_5 заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, що стали їй відомі за невстановлених досудовим розслідуванням обставин.

Розповсюдження інформації про місця проведення мобілізаційних заходів призведе до зменшення людських мобілізаційних ресурсів, внаслідок надання військовозобов`язаним інформації про місця оповіщення. Такі дії ставлять під загрозу обороноздатність держави.

20.01.2025, слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси (справа № 522/1975/24, № 1-кс/522/6919/24) від 24.12.2024, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «REDMI9A», ІМЕІ (1) НОМЕР_1 , ІМЕІ (2) НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_4 , НОМЕР_3 .

Вищевказана річ містить інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались причетними особами в ході вчинення кримінального правопорушення.

Зазначена річ має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів, та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-виховного характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто критеріям речових доказів.

За ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, вилучені предмети можуть бути визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують додаткового поглибленого дослідження, в тому числі при проведенні судових експертиз.

Таким чином, всі вилучені в ході обшуку предмети, речі та документи, мають бути збережені для проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні, для чого слідчий, прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, повинні вжити необхідних заходів.

Обставини кримінального провадження містять достатні підстави вважати, що без вилучення і арешту у встановленому законом порядку перелічених речей, предметів та документів, вони можуть бути приховані для унеможливлення їх використання в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Вилучені речі, предмети та документи, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, вилучені речі, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном та постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на річ, яка 20.01.2025 виявлена та вилучена під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «REDMI9A», ІМЕІ (1) НОМЕР_1 , ІМЕІ (2) НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_4 , НОМЕР_3 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

23.01.2025