ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/9772/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/49/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Цією ухвалою слідчого судді клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова задоволено та накладено арешт на тимчасово вилучене 21.10.2024 у ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Генерала Удовіченка, 41, майно з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, а саме: - Автомобіль марки Hyundai, модель ІХ 35, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору, який фактично належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (м.т. НОМЕР_3 ) який поміщено на штраф майданчик за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 106; - Технічний паспорт НОМЕР_4 , який фактично належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (м.т. НОМЕР_3 ) який поміщено до сейф пакету CRI1083094; - Ключ від транспортного засобу, який фактично належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (м.т. НОМЕР_3 ) який поміщено до сейф пакету CRI1083095 Місцем зберігання автомобіля марки Hyundai, модель ІХ 35, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 визначити штрафмайданчик за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 106.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та скасувати арешт майна.

В обґрунтування апеляційної скарги послався на те, що арешт накладений необгрунтовано, а факт наїзду ОСОБА_6 на працівника Служби безпеки України не підтверджений доказами. Наголосив, що автомобіль марки Hyundai, модель ІХ 35, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору належить ОСОБА_8 , а не ОСОБА_6 . Зазначив, що під час вилучення транспортного засобу не було надано жодних документів.

Позиції учасників апеляційного провадження

Власник майна та його представник будучи повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися, представник власника майна подав клопотання про проведення апеляційного розгляду за їх відсуності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що Слідчим відділом Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001613 від 21.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.10.2024 до ЧЧ Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що невстановлена особа, перебуваючи на перехресті вул. Ковпака та вул. Цетинської в м. Харкові, умисно заподіяла працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків, тим самим заподіяла співробітнику Служби безпеки України легких тілесних ушкоджень, а саме забій м`яких тканин попереку зліва.

Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що він працює на посаді начальника відділу УСБУ в Харківській області. 21.10.2024 о 05:00 він прибув на виконання поставлених раніше задач на мобільний блокпост, який розташований неподалік Великоданилівського мосту на території Київського району в м. Харкові, а саме на перехресті вул. Ковпака та вул. Цетинської в м. Харкові. Головною метою виявлення було виявлення диверсійних груп ворога та осіб, які здійснюють дії на шкоду державній безпеці України.

Відповідно до Закону України «Про контррозвідувальну діяльність» та Закону України про «Про Службу безпеки України» ОСОБА_9 , разом зі своїми колегами почали проводити контрдиверсійні заходи з метою захисту державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

Виконуючи завдання, спрямовані на попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень проти миру і безпеки людства, тероризму та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України, перевірялися транспортні засоби, їх водії та пасажири, які проїжджали повз нас, перевіряли офіційні документи, що посвідчують їх особу.

21.10.2024 близько 16:00 співробітники патрульної поліції Департаменту УПП в Харківській області подали вимогу водію автомобіля марки «Хьондай» моделі «IX 35» чорного кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », про зупинку транспортного засобу для перевірки осіб, які переміщалися за допомогою вказаного транспортного засобу.

В цей час ОСОБА_9 , знаходився від того місця на відстані близько 40-50 метрів побачив, що водій автомобіля марки «Хьондай» моделі «IX 35» чорного кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » не виконав вимогу співробітників патрульної поліції Департаменту УПП в Харківській області не зупинився та почав прискорюватися та рухатися в моєму напрямку.

На прохання співробітників поліції, ОСОБА_9 , перебуваючи на проїжджій частині, та вважаючи, що вказані особи можуть бути диверсійною групою ворога або особами, які здійснюють дії на шкоду державній безпеці України, здійснив неодноразові спроби рухом руки та голосом зупинити даний автомобіль, в якому знаходилися два чоловіки, а саме на водійському та передньому пасажирському сидінні.

Однак на жести ОСОБА_9 , дані чоловіки не відреагували та водія автомобіля почав ще швидше почали рухатися. В цей момент, співробітники патрульної поліції, які подавали вимогу про зупинку даного автомобіля, сіли у свій службовий автомобіль «Тойота Корола» та почали слідувати за автомобілем марки «Хьондай» моделі «IX 35» чорного кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

Праворуч та ліворуч від ОСОБА_9 , знаходилися бетонні блоки та один співробітник патрульної поліції, а ОСОБА_9 , стояв по центру дороги, тим самим перегородивши їм шлях. ОСОБА_9 , був одягнений у формений тактичний одяг та на ньому була одягнена чорна сумка із розпізнавальним знаком «СБУ». Доїхавши до безпосереднього місця знаходження на дорозі ОСОБА_9 , водій автомобіля марки «Хьондай» моделі «IX 35» чорного кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » почав прискорювати транспортний засіб та рухатися в напрямку ОСОБА_9 , не дивлячись на те, що на шляху знаходиться вказаний працівник правоохоронного органу при виконанні свої службових обов`язків.

В цей момент ОСОБА_9 , тримав у правій руці своє службове посвідчення та пред`являв його водію, паралельно здійснюючи неодноразові спроби рухом руки та голосом зупинити даний автомобіль, однак на вимоги ОСОБА_9 , та прохання вони ніяк не зреагували та швидко поїхали на ОСОБА_9 . В цей момент ОСОБА_9 , швидко відбіг праворуч, однак повністю не встиг ухилитися від автомобіля. Проїжджаючи поруч із ОСОБА_9 , водій автомобіля здійснив маневр у його бік та на швидкості лівим крилом та лівим дзеркалом завдав удару по тілу ОСОБА_9 , тим самим заподіяв працівнику правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження, а саме забій м`яких тканин попереку зліва.

Завдавши удару по тілу ОСОБА_9 , на автомобілі, водій продовжив прискорюватися та рухатися в напрямку вул. Генерала Удовиченка в м. Харкові. Після цього, співробітники патрульної поліції на автомобілі «Тойота Корола» проїхали повз ОСОБА_9 , та почали рухатися за ними в напрямку вул. Генерала Удовиченка в м. Харкові, після чого за адресою: м. Харків, вул. Генерала Удовиченка, 41, наздогнали та зупинили відповідно до Закону України «Про Національну поліцію України» автомобіль марки Hyundai, модель ІХ 35, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час подальшого проведення досудового розслідування, 21.10.2024 у період часу з 17:50 по 19:30 проведено огляд місця події на ділянці місцевості за адресою: м. Харків, вул. Генерала Удовіченка, 41, за участі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: - Автомобіль марки Hyundai, модель ІХ 35, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору, який поміщено на штраф майданчик за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 106; - Технічний паспорт НОМЕР_4 , який поміщено до сейф пакету CRI1083094; - Ключ від транспортного засобу який поміщено до сейф пакету CRI1083095 Крім того, вищевказані речі, а саме: автомобіль марки Hyundai, модель ІХ 35, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору, технічний паспорт НОМЕР_4 , ключ від транспортного засобу, які фактично належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (м.т. НОМЕР_3 ) являється предметом вчинення даного злочину, оскільки являється об`єктом вищеописаних кримінально протиправних дій та за цією ознакою як «…предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом…», відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України являється речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

21.10.2024 вищевказаний автомобіль марки Hyundai, модель ІХ 35, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору, технічний паспорт НОМЕР_4 , ключ від транспортного засобу, постановою слідчого Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області визнано речовими доказами по дійсному кримінальному провадженню, а також у подальшому при проведенні досудового розслідування необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, тому на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено, що вилучене майно, може бути знаряддями вчинення даного кримінального правопорушення.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а посилання представника власника про зворотне є безпідставними.

Окрім того, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Задовольнивши клопотання слідчого з посиланням на зміст ст. 170 КПК України слідчий суддя врахував, що в ньому йдеться не про арешт майна підозрюваного, а арешт майна, передбачений ч.2 ст.170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

Відповідно до порядку, передбаченого ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2024 року про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0001613 від 21.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України -залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді