ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/1141/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/874/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

16 січня 2023 року до суду надійшла апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 разом із клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції від 09 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 залишено без задоволення. Апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 повернута останньому.

06 січня 2025 року на адресу Червонозаводського районного суду м.Харкова повторно надійшла апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2022 року.

У клопотанні засуджений ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції вказуючи на те, що він загубив оскаржуваний вирок, тому неодноразово звертався із заявою про надання повторно йому копії судового рішення, а також із ознайомленням із матеріалами кримінального провадження. Копію вироку він отримав 11 січня 2023 року, у зв`язку з чим вважає, що він пропустив строк із поважних причин.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши доводи засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали клопотання та просили поновити строк на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, а також думку прокурора, який заперечував проти клопотання засудженого, у зв`язку з відсутністю законних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів, перевіривши доводи клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшла висновку про те, що клопотання засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Згідно з ч.3 ст.395 КПК України, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Зі змісту ч.1 ст.113 КПК України вбачається, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Процесуальні дії, відповідно до ст.116 КПК України, мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

У частині 1 ст.117 КПК України зазначено, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова стосовно ОСОБА_7 ухвалено 09 грудня 2022 року (арк.63-64).

Із журналу судового засідання вбачається (арк.62), що обвинувачений ОСОБА_9 приймав участь в судовому засіданні, в якому було проголошено вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2022 року.

Крім того, з резолютивної частини цього вироку суду першої інстанції від 09 грудня 2022 року видно, що учасникам цього кримінального провадження роз`яснено, що вони мають право на подачу апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку (арк.64).

Копію вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2022 року, ОСОБА_7 отримав 09 грудня 2022 року особисто, про що свідчить його підпис у розписці (арк.67).

Таким чином, вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 набрав законної сили 09 січня 2023 року (арк.68).

16 січня 2023 року до суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 разом із клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції від 09 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 залишено без задоволення. Апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 була повернута останньому.

06 січня 2025 року засуджений ОСОБА_7 повторно звертається до суду першої інстанції з апеляційною скаргою разом із клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2022 року (арк.126), тобто із значним пропуском строку на апеляційне оскарження.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначив, що він пропустив процесуальний строк на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, у зв`язку із втратою судового рішення, яке повторно ним отримано лише 11 січня 2023 року.

Разом з цим, такі твердження засудженого, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ОСОБА_7 приймав участь у судовому засіданні в суді першої інстанції, знав про ухвалений стосовно нього вирок суду першої інстанції, в якому, окрім іншого, також зазначені строки на апеляційне оскарження цього судового рішення, а також особисто отримав копію оскаржуваного вироку 09 грудня 2022 року (арк.67), у зв`язку з чим, мав реальну можливість реалізувати своє процесуальне право на оскарження вироку в строк, передбачений ст.395 КПК України.

Колегія суддів також враховує правові висновки Верховного Суду, що викладені в ухвалі від 17 червня 2020 року у справі № 51-1599км20, поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення за відповідним клопотанням в порядку, передбаченому ст. 117 КПК України, може бути необізнаність заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення (відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в Постанові від 27.05.2019 року у справі № 461/1434/18), а також захворювання учасника провадження та інші непереборні обставини.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

За таких обставин, засудженим ОСОБА_7 подана апеляційна скарга із значним пропуском строку на апеляційне оскарження, та в клопотанні не наведено жодної об`єктивної обставини, яка могла перешкодити йому раніше подати апеляційну скаргу на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2022 року, а отже втручання у принцип остаточності судового рішення в даному випадку не є виправданим, враховуючи, зокрема, що вирок набрав законної сили.

Більш того, клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2022 року вже було предметом попереднього розгляду судом апеляційної інстанції, за результатами якого ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року клопотання засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Однак, матеріали цієї справи не містять відомостей про оскарження у касаційному порядку вищезазначеної ухвали. Таких відомостей не надано стороною захисту і в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2022 року, внаслідок чого належить відмовити в його задоволенні.

Поряд із цим, засудженому ОСОБА_7 належить роз`яснити, що він не позбавлений процесуальної можливості звернутись до суду першої інстанції за місцем відбування покарання з клопотанням в порядку виконання вироку, передбаченому ст.537-539 КПК України, про звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України, внаслідок декриміналізації діянь відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18 липня 2024 року.

Керуючись ст.ст. 117, 395, 399, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 відмовити.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді: