Справа № 639/532/25
Провадження № 1-кп/639/195/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 03.01.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000010 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, не маючого будь-яких осіб на утриманні, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , з якою проживає, що призводить до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виражається у формі втоми, втрати енергійності, повноцінного сну та відпочинку.

Так, 14.07.2024 близько 01 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного та фізичного характеру, які полягали у стусанах, штовханнях, ляпасах, погрозах вбивством та душінням за горло, чим завдав потерпілій фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю ОСОБА_6 .

За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.08.2024 ОСОБА_4 визнано винним за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень на користь держави.

11.09.2024 близько 01 годині 15 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного та економічного характеру, які виражались в ображаннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, постійних вимаганнях грошових коштів на свої потреби, чим завдав їй психологічних страждань, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_6

11.09.2024 о 03-00 год. ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 не виконав вимогу термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №026339, складеного 11.09.2024, а саме: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи з 11.09.2024 року 02 год.20 хв. по 16.09.2024 року 02 год.20 хв.

За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.09.2024 ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 гривень на користь держави.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи особою неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за таких обставин:

18.12.2024 о 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які виразились в ображаннях нецензурною лайкою, образливими словами на адресу потерпілої, безпричинних приниженнях, чим завдав їй психологічних страждань, внаслідок чого була завдана шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_5 .

Внаслідок таких систематичних дій з боку ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_6 постійно перебуває у стані емоційного пригнічення, у неї спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя, погіршення якості життя в цілому, зниження рівня психо-соціального функціонування, що є наслідком переживання довготривалої психотравмівної ситуації.

Таким чином, згідно висновку практичного психолога, доцента кафедри соціології та психології ХНУВС ОСОБА_7 від 14.01.2025, у потерпілої ОСОБА_5 виявлено ознаки переживання психологічного насильства, яке є складовою домашнього насильства, а також ознаки переживання стресового стану внаслідок зазначених подій.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що 18.12.2024 року приблизно о 02:00 годині за місцем свого мешкання він розбудив свою матір ОСОБА_6 , щоб вона надала йому алкогольні напої. Вона відмовила йому, у зв`язку із чим у нього не витримали нерви та він допустив домашнє насилля психологічного характеру, в ході якого нецензурно лаявся на потерпілу ОСОБА_5 . Також повідомив, що раніше вчиняв відносно своєї матері домашнє насилля, зокрема 14.07.2024 та 11.09.2024 року, у зв`язку з чим матір`ю викликалась поліція та на нього складались відповідні адміністративні матеріали , він притягався судом до адміністративної відповідальності.

Свої дії ОСОБА_4 піддав критичній оцінці та висловив жаль щодо скоєного, зазначив, що усвідомлює, що у будь-якому випадку мав бути стриманішим, після 18.12.2024 не допускає зі свого боку образи в бік матері, зробив для себе відповідні висновки, перестав вживати алкогольні напої та неофіційно працевлаштувався на роботу. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст.325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої нею заяви до суду просить розглядати справу без її участі, цивільний позов до обвинуваченого не заявляє, просить призначити покарання ОСОБА_4 на розсуд суду (с/п а.с. 19).

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Статтею 126-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Психологічне насильство включає словесні та невербальні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, - якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В розумінні ст. 126-1 КК України особами, які перебувають у сімейних відносинах, є не лише подружжя, а й батьки та діти, інші особи, які проживають однією сім`єю.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводять до психологічних страждань потерпілої особи.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він неодружений, не має будь-яких осіб на утриманні, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до п.6, 13 ч.1 ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ч. 5 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст. 126-1 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у вчиненому щиро розкаявся, критично відноситься до скоєного та засуджує свою поведінку, у зв`язку з чим суд приходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання в цілому можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому його можливо звільнити від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 91-1 Кримінального кодексу України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Статтею 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», передбачені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», передбачено направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, тому відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати обмежувальний захід згідно пункту 5 частини 1 ст. 91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Виконання програми для кривдників покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання кривдника.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає. Цивільний позов не заявлено. Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Роз`яснити, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 Кримінального кодексу України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за статтею 390-1 КК України.

Виконання програми для кривдників покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання кривдника.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1