УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження подання в.о. голови Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0003401 від 18.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів .

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2025 року до Миколаївського апеляційного суду надійшло подання в.о. голови Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0003401 від 18.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів .

З подання вбачається, що до Центрального районного суду міста Миколаєва 17.03.2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003401 від 18.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2025 року вказаний обвинувальний акт розподілено та передано для розгляду судді ОСОБА_6 .

У підготовчому судовому засіданні судом прийнято рішення про направлення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 до Миколаївського апеляційного суду для вирішення питання щодо визначення підсудності. З тих підстав, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 КК України, які є триваючими та були розпочаті, перший епізод, розпочато о 18:30 год 18 лютого 2024 року в с.Шевченко Покровського району Донецької області, що належить до територіальної юрисдикції Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Закінчений момент об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, настав о 18:30 год 21 лютого 2024 року (через три доби) саме в м. Херсон.

За другим епізодом кримінальне правопорушення було розпочато 18 листопада 2024 року о 12:00 год в м. Миколаєві (с. Матвіївка), що належить до територіальної юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва. Закінчений момент об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за вказаним епізодом, настав о 12:00 год 21 листопада 2024 року (через три доби) саме в м. Херсон.

Крім цього, з письмового клопотання обвинуваченого вбачається, що затримання обвинуваченого також відбулось в м. Херсон.

За такого на думку суду, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , має бути скерований до Херсонського міського суду Херсонської області.

Розглянувши дане подання, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи, викладені в поданні, колегія суддів вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до Центрального районного суду міста Миколаєва 17.03.2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003401 від 18.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Відповідно до приписів ч.1 статті 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

За змістом обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 КК України, а саме у тому, що 18 лютого 2024 року 18:30 год, самовільно залишив місце служби підрозділу ВЧ НОМЕР_1 , який тимчасово дислокувався в АДРЕСА_1 , та незаконно перебував за його межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби по 08.10.2024 року, коли добровільно прибув до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) та повідомив про себе, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби та приступив до виконання службових обов`язків.

За другим епізодом, солдат ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 18 листопада 2024 року о 12:00 год. самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_2 ), та незаконно перебував за його межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби до 22.01.2025 року.

Відповідно до обвинувального акта, останнє за часом кримінальне правопорушення було вчинено, за адресою: АДРЕСА_2 , що відповідно до адміністративно-територіального розподілу міста Миколаєва відноситься до території Центрального району міста Миколаєва та належить до територіальної юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

Посилання суду на те, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, є триваючим злочином, та те, що ознакою злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є безперервність, цей злочин починається з самовільного залишення військової частини та закінчується у визначений законом строк (понад три доби) внаслідок дій самого обвинуваченого або в силу обставин, що роблять подальші злочинні діяння неможливими (наприклад, затримання винного органами влади). А тому, з урахуванням того, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 були закінчені на території м. Херсон, то обвинувальний акт мав би бути скерований до Херсонського міського суду Херсонської області, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, ч. 1 ст. ст. 407 КК України передбачена відповідальність за залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення військовослужбовця вчасно, без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або лікувального закладу тривалістю понад три доби, але не більше місяця. Частиною п`ятою статті 407 КК України передбачена відповідальність за аналогічні дії, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці.

Отже ч. 1 ст. 407 КК України передбачені різні дії, які складають об`єктивну сторону вказаного злочину.

При цьому, власне, залишення військової частини або місця служби не обмежене будь-якими часом, а дії, які прирівнюються до залишення військової частини: нез`явлення військовослужбовця вчасно, без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або лікувального закладу тривалістю можуть тривати понад три доби, але не більше місяця.

Дії військовослужбовця, які прирівнюються до залишення військової частини, та які можуть бути вчинені у визначений ч. 5 ст. 407 КК України строк понад три доби, можуть бути визнані триваючим злочином, який починається з моменту нез`явлення на службу та закінчується з`явленням або затриманням військовослужбовця.

Проте, самовільне залишення військової частини або місця служби вважається закінченим з моменту залишення військової частини, а тому не може бути триваючим злочином.

Оскільки, у цьому кримінальному проваджені, останнє за часом кримінальне правопорушення було вчинено, на території Центрального району міста Миколаєва, апеляційний суд не вбачає підстав для звернення до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з поданням щодо вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, оскільки обвинувальний акт надійшов на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва з дотриманням правил територіальної підсудності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні поданняв.о. голови Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0003401 від 18.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів .

Керуючись ст.ст.32, 34, ст. 405 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні подання в.о. голови Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 .

Кримінальне провадження № 0003401 від 18.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, повернути до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Ухвала набирає чинності з моменту її ухвалення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді