Справа № 444/382/25
Провадження № 1-кп/444/155/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000458 від 22.10.2024 року, щодо ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рава-Руська, Жовківського району Львівської області, проживаючий у АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий),

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , визначивши для себе вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин джерелом доходів, переслідуючи мету особистого збагачення та діючи з корисливих мотивів, всупереч урегульованих законами суспільних відносин у сфері обігу в Україні наркотичних засобів, та в порушення ч.2 ст.7, ч.1 ст.12 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори введеного в дію Постановою Верховної Ради України М61/95-ВР від 15.02.1995, маючи прямий умисел на вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, в невстановлений досудовим розслідування день та час, однак не пізніше 31.10.2024, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав психотропну речовину - «амфетамін», в невстановленій в ході розслідування кількості, з метою його подальшого збуту шляхом продажу іншим особам.

В подальшому, ОСОБА_4 , 31 жовтня 2024 року близько 16 години, реалізовуючи свій злочинний умисел щодо збуту психотропної речовини з метою власного збагачення, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій, знаючи про заборону вільного обігу психотропних речовин, умисно, знаходячись біля залізничного переїзду, що по вул. Б. Хмельницького у м. Рава-Руська, Львівського району Львівської області, збув ОСОБА_6 за 2000 (дві тисячі) гривень амфетамін масою 1,6242 грам, який згідно «Списку №2» «Таблиці II», затвердженого Постановою КМУ від 06.05.2000 за №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» у відповідності до статті 1 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

27.03.2025 року суду було подано угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим за участі захисника.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачений в присутності захисника дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч.1 ст. 307 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Згідно даної угоди сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з застосуванням ст. 75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбуття основного покарання з випробуванням.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, просив таку задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, просив таку задовольнити.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників засідання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, потрібно вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Питання про документи та речові докази потрібно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 174, 314, 368, 373, 374, 376, 474-475, 476 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 березня 2025 року, укладену між прокурором Жовківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі адвоката ОСОБА_5 в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 242240,00 грн. повернути заставодавцю ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення хімічної експертизи № СЕ-19/114-24/26153-НЗПРАП від 13.11.2024 року в розмірі 3183,60 грн. - в дохід держави.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 03.01.2025 року.

Речові докази:

- спецпакет № 6126699 із вмістом амфетаміну знищити;

- мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro» IMEI: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 повернути ОСОБА_4 ;

- CD-R диск, на якому записана інформація про рух коштів за рахунками, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити обвинуваченому про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити обвинуваченому те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1