ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 31.01.2025 р., постановлену в кримінальному провадженні №0000017 щодо ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Зелений Гай, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, непрацюючому, раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 27 ч.3, ст. 368 ч.3 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11.30 год. 29 березня 2025 року.

Одночасно для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, визначено заставу в розмірі 242240 гривень.

У разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що слідчим суддею не враховано те, що саме на стадії досудового розслідування слідчий суддя може і повинен враховувати

ЄУНСС 725/889/25 НП 11сс/822/30/25 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9

правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра». В даному випадку такої «достатності» для обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, не має. Вважає, що слідчим суддею не проведений ґрунтовний аналіз змісту клопотання та додатків до нього.

Вказував, що з об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 368 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_6 , вчиняється шляхом неправомірної вигоди. А суб`єктом цього правопорушення можуть бути службові особи, які займають відповідальне становище. Тобто, кримінальна відповідальність за ст. 368 КК України, настає лише за умови, що службова особа одержала за виконання (невиконання) будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

На думку апелянта, в діях підозрюваного, який не є службовою особою, відсутня така кваліфікуюча ознака як вимагання неправомірної вигоди, а також відсутня ознака складу кримінального правопорушення як одержання неправомірної вигоди.

Зазначав, що слідчим суддею не надано оцінку тому, що в поданому клопотанні жодним чином не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для забезпечення подальшого досудового розслідування. Також не було враховано дані про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків. Так, ОСОБА_6 безпосередньо приймав участь у бойових діях, має зареєстроване та постійне місце проживання, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, виховує та утримує трьох неповнолітніх дітей, одна з яких інвалід.

На думку апелянта, у зв`язку з відсутністю реальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскаржувана ухвала є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Також захисник посилався на рішення ЄСПЛ та постанову Верховного Суду України, які, на його думку, свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_6 в режимі відеоконференції та його захисника, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні заявлених вимог адвоката, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Апеляційним судом встановлено, що 30 січня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України, а саме в організації вчинення за попередньою змовою групою осіб одержання службовими особами органів військового управління неправомірної вигоди для себе чи третіх осіб за вчинення службовими особами в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, дій з використанням свого службового становища.

В матеріалах провадження є достатньо доказів про причетність ОСОБА_6 про вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема, обгрунтованість підозри підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 , в якого ОСОБА_6 вимагав неправомірну вигоду, копією квитанції банку про перерахування ОСОБА_11 через «А-банк» грошових коштів в сумі 29260 грн. на картковий рахунок, який вказав підозрюваний, даними протоколу обшуку, в ході якого виявлено банківські картки, в тому числі одну пластикову картку «А-банку».

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_6 не є службовою особою і в його діях відсутня така кваліфікуюча ознака злочину, як вимагання неправомірної вигоди, то вони не заслуговують на увагу, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен суд вирішувати під час розгляду справи по суті, в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинуваченого, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості. І крім того, ОСОБА_6 інкриміновано вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте звинувачення.

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та вірно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які у значній кількості приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Вказаних вимог слідчий суддя дотримався.

А тому твердження апелянта про те, що пред`явлена підозра є необґрунтованою, не відповідає дійсності.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду та положень ст. 178 ч.1 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Врахувавши дані про особу підозрюваного, який є одружений і має на утриманні троє малолітніх дітей, одна з яких має інвалідність, не працює, тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, обґрунтованість доказів щодо пред`явленої підозри, покарання, яке може бути призначено підозрюваному в разі засудження останнього, а також те, що він знайомий з заявником, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що, перебуваючи на волі, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 в цьому кримінальному провадженні.

Доводи, що наведені в апеляційній скарзі, з урахуванням особи підозрюваного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

А тому в задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 відмовити, а ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 31 січня 2025 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя