Справа № 346/680/25
Провадження № 1-в/346/97/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия, подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_9 , для заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк на засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого: 18.04.1996 року Олександріївським районним судом Кіровоградської області за ст. 17-81 с. 3; 89 ч. 1; 42 КК України (ред.. 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Кіровоградського обласного суду від 28.05.1996 року вирок змінено, засуджено за ст. 17-81 с. 3; 89 ч. 1, 2, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки. Засудженого: 24.03.1999 року судовою колегією з кримінальних справ Кіровоградського обласного суду за ст.ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 222 ч. 1, 69, 142 ч. 3, 93 п. «а», «і», 17-93 п. «а», «і», «3», 42, 43 КК України - розстріл з конфіскацією майна. Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 19.08.1999 вирок залишено без змін. Ухвалою судової колегії з кримінальних справ Кіровоградського обласного суду від 08.09.2000 року покарання у вигляді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2017 підставі ст. 72 ч.5 КК України, зараховано строк попереднього ув?язнення з 27.01.1997 по 19.08.1999 з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2025 року, адміністрація Коломийської ВК № 41 звернулися до суду із даним поданням, в якому посилаються на те, що за час тримання в Кіровоградському слідчому ізоляторі допускав порушення режиму утримання, за що застосовано три дисциплінарні стягнення, які на даний час погашені. Заохочення не застосовувалось. З 09.01.2002 року відбував покарання в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№l)». За час відбування покарання допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що було накладено одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час погашено. Застосовано два п?ять заохочення за виконання покладених обов?язків та додержання правил поведінки. 3 29.09.2022 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41» в секторі для тримання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. За час відбування покарання не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не застосовувались. 3 11.01.2023 року утримувався в ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» (лікувальний заклад). За час перебування не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не застосовувались. З 27.04.2023 року продовжує відбувати покараня в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», в секторі для тримання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. За час відбування покарання допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, за що накладено одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час погашене. Застосовано два заохочення. Працевлаштований у філії ДУ «Коломийська ВK №41» державного підприємства «Підприємство ДКВС України». До роботи відноситься добросовісно. Приймає участь у роботах з благоустрою місць позбавлення волі без оплати паці в порядку черговості, до даних робіт завжди відноситься добросовісно. На заходи виховного впливу реагує добре, робить позитивні висновки для себе. Взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості. Виконавчі листи на засудженого в установу не надходили. Адміністрація державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» розглянувши матеріали особової справи та характеристику, представлену начальником сектора - начальником відділення соціально-психологічної служби, вирішили, що засуджений ОСОБА_6 , заслуговує на заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, так як, він фактично відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання та став на шлях виправлення. Тому, просять замінити покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк засудженому ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник адміністрації колонії подання підтримав.

Прокурор проти задоволення подання не заперечила.

Засуджений в судовому засіданні просив подання задовольнити.

Заслухавши сторони, дослідивши подання та надані докази, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну не відбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18.10.2022 року, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а згідно з п.5 вказаної статті покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 82 КК України, покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Тобто, умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений став на шлях виправлення та він фактично відбув певну частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Отже, можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким обумовлена наявністю двох складових: засуджений став на шлях виправлення та відбув певну частину строку покарання в залежності від ступеня його тяжкості. Перша умова вважається головною для прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, про що вказано і в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Загальні принципи, встановлені в практиці ЄСПЛ щодо покарання у виді довічного позбавлення волі, були резюмовані у рішенні у справі «Хатчінсон проти Сполученого Королівства» наступним чином: «Відповідні принципи та висновки, які слід з них зробити, детально викладені в рішенні у справі Вінтера (п. п. 103-122; недавно резюмовані у рішенні у справі «Мюррей проти Нідерландів [ВП]», №10511/10, п.п. 99-100, ECHR 2016). Конвенція не забороняє призначення покарання у вигляді довічного позбавлення волі особам, засудженим за вчинення особливо тяжких злочинів, таких як вбивство. Проте, щоб таке покарання було сумісним зі ст. 3, повинна існувати «de jure і de facto» можливість його пом`якшення, що означає, що в ув`язненого повинна бути як перспектива звільнення, так і можливість перегляду міри покарання. В основі такого перегляду повинна лежати оцінка наявності законних пенологічних підстав для триваючого тримання ув`язненого під вартою в місцях позбавлення волі. Ці підстави включають покарання, стримування, захист громадськості і реабілітацію. Баланс між ними не обов`язково є статичним і може змінюватися в ході відбування покарання, таким чином, первинні підстави, що обґрунтовують тримання під вартою в момент призначення покарання, можуть втратити своє значення після тривалого періоду відбування покарання. Слід підкреслити важливість такої підстави як реабілітація, оскільки акцент в сучасній європейській карній політиці робиться на реабілітаційній меті позбавлення волі, як це відображено у практиці держав-учасниць, у відповідних стандартах, прийнятих Радою Європи, і у відповідних міжнародних матеріалах (рішення у справі Вінтер та інші, цитоване вище, п. п. 59-81). Аналогічні міркування справедливі також в контексті ст. 3 з огляду на те, що повага до людської гідності вимагає від пенітенціарних органів прагнення до реабілітації осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. Отже, перевірка, яка вимагається Конвенцією, повинна дозволяти враховувати будь-який прогрес, досягнутий ув`язненим на шляху до реабілітації, і включати оцінку того, чи був такий прогрес настільки значним, що подальше тримання під вартою більше не може бути обґрунтованим законними пенологічними підставами. Тому перевірка, обмежена гуманітарними міркуваннями, є недостатньою. Критерії та умови, викладені у національному законодавстві, які стосуються такої перевірки, повинні мати достатній ступінь ясності та визначеності, а також враховувати відповідну практику Суду. Визначеність у цьому питанні є не лише загальною вимогою верховенства права, а й забезпечує можливість реабілітації; ув`язненого може бути позбавлено такої можливості, якщо процедура перегляду законності і обґрунтованості покарання і наявності підстав для звільнення є незрозумілою або нечіткою. Таким чином, особи, засуджені до довічного позбавлення волі, мають право з моменту призначення покарання знати, що вони повинні зробити для того, щоб могло бути розглянуте питання про їх звільнення, та за яких умов, в тому числі, коли буде розглянуто питання про перегляд законності і обґрунтованості покарання або коли ув`язненим може бути подано відповідне клопотання. Що стосується характеру перевірки, Суд підкреслив, що визначення форми такої перевірки (чи повинна вона здійснюватись судовими органами чи органами виконавчої влади), не відноситься до його завдань, з урахуванням свободи розсуду, яка надається державам-учасницям. Таким чином, кожна держава повинна визначити форму проведення перевірки законності та обґрунтованості покарання (органами виконавчої влади чи судовими органами)». Крім того, у справі «Матійошайтіс та інші проти Литви» особлива увага приділялася питанням забезпечення можливостей для соціальної адаптації та реабілітації засуджених до довічного позбавлення волі в період відбування покарання. Суд дійшов висновку, що умови тримання в установах виконання покарань осіб, засуджених до довічного позбавлення волі не сприяють реабілітації.

Судом встановлено, що 24.05.1999 року вироком колегії з кримінальних справ Кіровоградського обласного суду, засуджено за ст.ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 222 ч. 1, 69, 142 ч. 3, 93 п. «а», «і», 17-93 п. «а», «і», «3», 42, 43 КК України - розстріл з конфіскацією майна. Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 19.08.1999 вирок залишено без змін. Ухвалою судової колегії з кримінальних справ Кіровоградського обласного суду від 08.09.2000 року покарання у вигляді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Також, встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2017 підставі ст. 72 ч.5 КК України, зараховано строк попереднього ув?язнення з 27.01.1997 по 19.08.1999 з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі

Згідно характеристики на засудженого від 17.01.2025 року, засуджений ОСОБА_6 , не вчиняв порушень протягом останніх півроку. За час тримання в Кіровоградському слідчому ізоляторі характеризувався наступним чином: допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що накладено три дисциплінарних стягнення, які погашені. Заохочення не застосовувались. 3 09.01.2002 року відбував покарання в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1). За час відбування покарання характеризувався наступним чином: допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що було накладено одне дисциплінарне стягнення, яке погашено. Застосовано два заохочення за виконання покладених обов?язків та додержання правил поведінки. 3 29.09.2022 року відбував покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» в секторі для тримання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. За час відбування покарання характеризувався наступним чином: не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не застосовувались. 3 11.01.2023 року утримувався в ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)». За час перебування характеризувався наступним чином: не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не застосовувались. 3 27.04.2023 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» в секторі для тримання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. За час відбування покарання характеризується наступним чином: допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що накладено одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час погашене. Застосовано два заохочення. Працевлаштований у філії ДУ «Коломийська ВК № 41» державного підприємства «Підприємство ДКВС України. До роботи відноситься добросовісно. Приймає участь у роботах з благоустрою місць позбавлення волі без оплати праці в порядку черговості, до даних робіт завжди відноситься добросовісно. На заходи виховного впливу реагує добре, робить позитивні висновки для себе. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт». Санітарно-гігієнічних норм дотримується. Зовнішній вигляд завжди охайний. Дотримується вимог пожежної безпеки. У відношенні до представників адміністрації колонії завжди тактовний, ввічливий За характером спокійний, врівноважений. В індивідуальних бесідах завжди відвертий. Соціально-корисні зв?язки з рідними підтримує шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки (а.с. 2-4).

Відповідно до Довідки про заохочення та стягнення засудженого від 17.01.2025 року, до засудженого ОСОБА_6 , застосовано чотири заохочення, а саме: 10.04.2018 року подяка, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки; 08.07.2022 року подяка, виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки; 01.04.2024 року подяка, виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колоні, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у 1 кварталі 2024 року; 02.10.2024 року подяка, виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колоні, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у 3 кварталі 2024 року.

Також, встановлено, що на засудженого накладено п`ять стягнень, а саме: 16.12.1997 року 5 діб карцеру, за пошкодження державного майна, яке погашене; 13.08.1999 року догана, за гру в азартні ігри, яке погашене; 23.06.2001 року 10діб карцеру, намагався створити конфліктну ситуацію, яке погашене; 26.10.2021 року догана, за зберігання заборонених предметів, на даний момент стягнення погашене; 27.06.2023 року - попередження, за порушення правил користування планшетним пристроєм, на даний момент стягнення погашене (а.с. 5).

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, засуджений ОСОБА_6 , став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м?яким (ст. 81, 82 КК України) > 65 балів (а.с. 6-8).

Відповідно до психологічної характеристики засудженого ОСОБА_6 , проводилась експрес-бесіда, діагностична, прогностична та інша психологічна робота. Самооцінка адекватна, рівень агресії та ворожості в нормі, інтелект відповідає віку та отриманій освіті. За результатами методика «Прогноз» - Середній рівень щирості. - Задовільна нервово- психічна стійкість. Схильність до суїциду низька. Низька ймовірність містичного зриву. За результатами методика тест Айзенка - Особливості мотиваційної сфери: підвищена реактивність, рухливий; міміка та виражена; темп реакції, високий, швидко включається в роботу; швидкі рухи, швидкий темп мови; підвищена активність енергійний; велику роль відіграє відчуття душевної рівноваги і благополуччя; екстравертований; переважає сангвіністичний тип темпераменту. Основною рисою сангвіністичного типу темпераменту є: життєрадісність, енергійність; має нетривалі інтереси та схильності; легко переживає невдачі та неприємності. Схильний переоцінювати себе; має нетривалі інтереси та схильності; швидко охолоджується, якщо справа перестає цікавити. Товариський, не відчуває скутості з новими людьми; витривалий та працездатний. Супроводжується живими жестами, виразною мімікою; зберігає самовладання у неочікуваній, складній обстановці. Часто не зібраний, виявляє квапливість у рішенні. За результатами методика тест Шмішека - переважає емотивний тип акцентуації характеру. Характерні такі якості: емоційність, чутливість, тривожність, балакучість, вразливість, слізливість, боязкість, глибокі реакції в області тонких почуттів. Найбільш сильно виражена риса - гуманність, співпереживання, чуйність, м?якосердечність, емпатійність. Надмірна чутливість, уразливість, занадто чутливі до зауважень, невдач. Рідко вступає у конфлікти, відіграючи в них пасивну роль. Образи не виказують назовні. Рідко вступає у конфлікти, образи носить у собі, не виносячи назовні. Властиве загострене почуття обов?язку, ретельність. За результатами методика тест Кеттелла - сильний, незалежний, покладається він, реалістичний, не терпить безглуздості. Довірливий, що адаптується, неревнивий, уживливий. Витончений, досвідчений, світський, хитрий. Схильний до аналізу. Інтелектуальний підхід до оцінки ситуації, близький до цинізму. Поганий настрій переважає, похмурі передчуття та роздуми, занепокоєння. Тенденція до тривожності у скрутних ситуаціях. Почуття, що його не сприймає група. Поглинений інтелектуальними проблемами, має сумніви з різних фундаментальних питань. Він скептичний і намагається вникнути у сутність ідей старих та нових. Він часто краще поінформований, менш схильний до моралізації, більше - до експерименту в житті, терпимий до невідповідностей та змін. Незалежний, схильний йти власною дорогою, приймати власні рішення, діяти самостійно. Він не зважає на громадську думку, але не обов?язково відіграє домінуючу роль щодо інших. Не можна вважати, що люди йому не подобаються, він просто не потребує їхньої згоди та підтримки. Контрольований, соціально точний, наступний «Я»-образу (висока інтеграція). Характеризується адекватністю самооцінки особистості, її певною зрілістю. Схильний до ригідності, холодності, скептицизму та відчуженості. Речі його приваблюють більше, ніж люди. Вважає за краще працювати сам, уникаючи компромісів. Схильний до точності, ригідності у діяльності, особистих установках. Іноді він схильний бути критично налаштованим, непохитним, твердим, жорстким. Менш інтелектуально розвинений, безпосередньо мислить (менша здатність до навчання). Чутливий, емоційно менш стійкий, легко засмучується. Поступається іншим, покірний. Часто залежить, визнає свою провину. Прагне до нав?язливого дотримання коректності, правил. Ця пасивність є частиною багатьох невротичних синдромів. Обережний, серйозний, мовчазний; Намагається користується моментом, що шукає зиск у ситуації. Стриманий, невпевнений, боязкий, боязкий. Розслаблений (ненапружений), нефрустрований (а.с. 9).

Згідно з Довідкою від 14.01.2025 року, на засудженого ОСОБА_6 , виконавчі листи не поступали (а.с. 10).

Відповідно до Довідки від 14.01.2025 року, засуджений ОСОБА_6 , за період перебування в уставі засуджений переніс хронічний холецистит, в стадії ремісії. Стан здоров`я: працездатний із праце користування (а.с. 11).

Згідно з Довідкою № 29 від 14.01.2025 року про працевикористання засудженого, ОСОБА_6 , був працевлаштований в такі періоди: з травня 2023 року по липень 2023 року, з вересня 2023 року по жовтень 2023 року, грудень 2023 року, а також, з лютого 2024 року по грудень 2024 року (а.с. 12).

Суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

Таким чином, судом встановлено, що на час розгляду цього подання засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Колегія суддів доходить висновку, що засуджений ОСОБА_6 , став на шлях виправлення, оскільки за час відбування покарання протягом переважного часу перебування в умовах ізоляції від суспільства мав заохочення, що у свою чергу свідчить про те, що засуджений прагнув досягнути виправлення, з урахуванням того факту, що визначених процедур для пом`якшення довічного позбавлення волі діючим законодавством передбачено не було.

При цьому колегія бере до уваги ті обставини, що засуджений з 2023 року постійно працює, також з 2023 року до нього не було застосовано жодних стягнень.

Отже, колегія суддів доходить висновку про наявність достатніх вважати, що засуджений довів, що став на шлях виправлення.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги особу засудженого, суд доходить висновку, що є достатні дані та підстави визначені законом вважати, що засуджений став на шлях виправлення, що дає суду підстави прийняти рішення про можливість заміни засудженому ОСОБА_6 , покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі строком на 20 років.

Таким чином, подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 336, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Замінити ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі, призначене вироком судової колегії з кримінальних справ Кіровоградського обласного суду за ст.ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 222 ч. 1, 69, 142 ч. 3, 93 п. «а», «і», 17-93 п. «а», «і», «3», 42, 43 КК України, більш м`яким покаранням у виді позбавлення волі на строк 20 (двадцять) років.

Строк відбуття засудженим ОСОБА_6 більш м`якого покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня заміни покарання у виді довічного позбавлення вказаним більш м`яким покаранням, тобто з 08.04.2025 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3