Справа № 206/449/25
Провадження № 1-кп/206/212/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2025 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000026 від 09 січня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрезден Німеччина, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб, не працевлаштованого, без місця реєстрації, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

29.03.2011 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 307 ч. 2 ст. 30, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 21.02.2014 умовно-достроково з Ігренського ВЦ Дніпропетровської області (№133) за постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2014, не відбутий строк 1 рік

8 місяців 8днів;

- 20.07.2017 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 11.03.2019 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком Самарського районного суду від 20.07.2017, до відбуття 4 р. 1 міс. позбавлення волі;

- 09.12.2019 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом частково складання покарань, приєднано покарання за вироком Самарського районного суду від 11.03.2019 та остаточно до відбуття 4 роки 2 місяці позбавлення волі; звільнений 31.03.2023 з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката - - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово засудженим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 06.01.2025 року в нічний час доби, маючи прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинене

в умовах воєнного стану, достовірно знаючи про наявність цінних речей

у господарських приміщеннях підвалу будинку № 24 по вул. Семафорній

м. Дніпро, прибув за вказаною адресою.

Будучи обізнаним, що 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, на території України було введено воєнний стан, а також те, що у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28.10.2024 № 740/2024, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року продовжено строком на 90 діб (тобто до 07 лютого 2025 року включно) ОСОБА_3 приступив до реалізації свого злочинного умислу.

Так, реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 06.01.2025 у нічний час доби, ввійшов в під`їзд багатоквартирного будинку № 24 по вул. Семафорній м. Дніпро, користуючись відсутністю інших осіб, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, за допомогою сокири, яку мав при собі відірвав дошку від дверей до підвального приміщення, за допомогою кусачок, які мав при собі, шляхом перекусу, пошкодив цілісність прутів, які в подальшому відігнув та незаконно проник до підвального приміщення, де побачив двері до підсобного приміщення, зачинені на навісний замок. ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, та з застосуванням кусачок, які мав при собі, шляхом перекусу порушив цілісність навісних замків, таким чином незаконно проник до підсобного приміщення, в якому зберігались речі ОСОБА_6 .

Продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане

з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, знаходячись

у господарському приміщенні будинку № 24 по вул. Семафорній м. Дніпро, ОСОБА_3 побачив машинку на радіокеруванні MNModel 1:12 Краулер D90 Defender, рівень алюмінієвий TechnicsAccess 14-006, 2000 м, циркулярну пилу «Dnipro-MCS-185» та визначив їх об`єктами свого злочинного посягання.

Доводячи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням в інше приміщення, до кінця, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілій та бажаючи її настання, взяв до рук та виніс, тобто таємно викрав, з вказаного приміщення належне ОСОБА_6 майно: машинку на радіокеруванні MNModel 1:12 КраулерD90 Defender вартістю 1319,50 грн., рівень алюмінієвий TechnicsAccess 14-006, 2000 м вартістю 250,00 грн., циркулярну пилу «Dnipro-MCS-185» вартістю 1976,67 грн., після чого з викраденим покинув приміщення та в подальшому розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 , відповідно до висновків судово-товарознавчих експертиз, матеріальну шкоду на загальну суму 3546,17 грн.

11.02.2025 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника - ОСОБА_5 , та наданою потерпілою ОСОБА_6 письмовою згодою на укладення угоди, на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 також просили затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за якими слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 11 лютого 2025 року, укладену між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яким призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попереднй - у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення:

судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/104-25/1690-ТР від 15.01.2025 року в розмірі 5571,30 грн.;

судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/2221-ТВ від 15. 01.2025 року в розмірі 2387,70 грн.;

судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/104-25/2213-Д від 16.01.2025 року в розмірі 1591,80 грн.;

судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/2176-ТВ від 16. 01.2025 року в розмірі 1591,80 грн.;

Речові докази:

- дві липкі стрічки, два навісних замка - знищити;

- DVD-R диск з написом «My Media» 4.7- зберігати в матеріалах справи;

- машинку на радіокеруванні MNModel 1:12 КраулерD90 Defender, рівень алюмінієвий TechnicsAccess вважати повернутими потерпілій- ОСОБА_6 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1