Справа № 138/2705/24
Провадження №:1-кс/138/76/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майнау кримінальному провадженні №0000407 від 11.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21.01.2025 представник заявника звернувся до міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000407 від 11.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.09.2024 накладено арешт на майно, а саме на транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21061» державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Арешт майна обумовлений тим, що в провадженні Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000407 від 11.09.2024 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.09.2024 р. водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21061», державний номерний знак « НОМЕР_1 » разом із пасажирами, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дружина) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (донька), рухаючись по автодорозі в м. Могилів-Подільському поряд з будинком по вул. Садовій, 38, не впорався із керуванням та здійснив зіткнення із електроопорою. Внаслідок ДТП тілесні ушкодження у вигляді перелому руки отримала дружина водія ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , яка будь-яких претензій до свого чоловіка водія ОСОБА_3 немає.

Представник заявника посилається на те, що ОСОБА_3 є законним власником та користувачем автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21061», державний номерний знак « НОМЕР_1 », досудове розслідування по вказаному вище кримінальному провадженні здійснюється тривалий час, на переконання заявника за вказаний період часу в органу досудового розслідування була повна можливість виконати всі дії направлені на з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення. В зв`язку з тим, що у вказаному кримінальному провадженні заявник, як власник та законний користувач транспортного засобу, має статус свідка і будь-яка підозра в межах вказаного кримінального провадження йому не висувалась, та з автомобілем проведені всі необхідні експертизи, з метою належного зберігання майна та недопущення його псування, перетворення внаслідок несприятливих погодних умов, а також з можливістю його користування скасувати арешт на майно, а саме на транспортний засіб марки «ВАЗ» державний номерний знак « НОМЕР_1 », законним власником та користувачем якого являється ОСОБА_3 з правом його зберігання та користування ним без права відчуження. Повернути ОСОБА_3 транспортний засіб марки «ВАЗ» державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

В судове засідання заявник (власник майна) ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 не з`явилися. Представник заявника подав до суду заяву де зазначив, де просив судовий розгляд клопотання про скасування арешту майна проводити у його відсутність та відсутність заяввника, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 подала до суду заяву, де зазначила, не заперечуває щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки експертизи на даному етапі судового розслідування проведені.

Слідчий Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Дослідивши зміст клопотання з додатками, подані учасниками процесу заяви, матеріали кримінального провадження №0000407 від 11.09.2024, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, й арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

11 вересня 2024 року Могилів-Подільським РВП ГУНП у Вінницькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000407 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.09.2024 року накладено арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21061» державний номерний знак « НОМЕР_1 », користувачем та власником якого є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, на даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000407 від 11.09.2024 року триває, а тому у слідчого може виникнути необхідність проведення ще ряду слідчих дій.

Зважаючи на викладене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, слідчий суддя прийшов до переконання, що немає потреби і надалі обмежувати власника майна та користувача в користуванні цим майном, продовження арешту майна в цій частині може спричинити збитки інтересам останнього, оскільки на даний час у кримінальному провадженні проведено ряд слідчих дій, для яких був потрібен вказаний транспортний засіб, а тому підстав для подальшого збереження арешту в частині заборони користування цим транспортним засобом немає.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне попередити законного володільця транспортного засобу ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, яка стосується незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Керуючись ст. 174, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майнау кримінальному провадженні №0000407 від 11.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.09.2024, на транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21061» державний номерний знак « НОМЕР_1 », користувачем та власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині позбавлення права користування цим майном.

Автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21061» державний номерний знак « НОМЕР_1 », користувачем та власником якого є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною розпоряджатися ним, повернути останньому на відповідальне зберігання без права відчуження.

Попередити власника майна ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про необхідність збереження арештованого майна та про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_8