Справа № 632/2233/24
провадження № 1-кс/632/183/24

У Х В А Л А

Іменем України

30 грудня 2024 р. м. Златопіль

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Златополі Лозівського району Харківської області скаргу заявниці ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача СД ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 26 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 30.09.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача СД ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 26 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 30.09.2024 року. Просила її скасувати та матеріали провадження повернути для продовження проведення досудового розслідування.

В обґрунтування скарги вказала, що рішення дізнавачем про закриття прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, а тому постанову слід скасувати. Кримінальне провадження не досягло своєї мети, закрите безпідставно. Також зазначила, що зокрема не проведено одночасного допиту між нею та ОСОБА_5 , не взято до уваги умисність дій ОСОБА_5 .

27 грудня 2024 року провадження за скаргою відкрите та призначено її до розгляду по суті на 30 грудня 2024 року.

У судове засідання заявниця не прибула, проте, надала заяву про розгляд скарги без її участі, на її задоволенні наполягає.

27 грудня 2024 року Дізнавач СД ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 також в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд скарги без його участі, проти задоволення скарги заперечує, вважає, що по вказаному кримінальному провадженню проведені необхідні слідчі дії та прийнято процесуальне рішення. Надано матеріали кримінального провадження № 0000102 від 30.09.2024 року і зазначено, що всі процесуальні дії були проведені в повному обсязі.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя доходить такого висновку.

Оскільки скарга подана 26.12.2024 року, а оскаржувана постанова від 26.11.2024 року отримана скаржницею на руки тільки 23 грудня 2024 року, то строк на її оскарження не пропущено.

Частиною 1 статті 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановою дізнавача СД ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 26 листопада 2024 року кримінальне провадження № 0000102 від 30.09.2024 року було закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення - проступку , передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

З таким висновком дізнавача, погодитися не можна, оскільки доводи, на які посилається заявниця заслуговують на увагу.

Завданнями кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. При цьому ч.1 ст.38 КПК України передбачено, що органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання.

Згідно ст.40-1КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Згідно із ст.ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, крім того до кожного учасника кримінального провадження має бути застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 83 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно із вимогами ст. 110 КПК України, зокрема постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, дізнавач СД ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_7 під час досудового розслідування (дізнання), зобов`язаний був детально та всебічно перевірити доводи осіб, що подали таку заяву. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявниця вважала, що особою (особами) вчинено злочин.

Вивченням матеріалів вказаного кримінального провадження № 0000102 від 30.09.2024 року встановлено, що органом досудового розслідування виконано необхідний комплекс слідчих дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини, зокрема, допитано заявницю про вчинене кримінальне правопорушення (заява від 29.09.2024 року) - ОСОБА_3 , яка показала, що протягом чотирьох років проживають сусіди ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які мешкають поряд з нею, та з якими на протязі двох років трапляються конфлікти на побутовому ґрунті.

Згідно із ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Отже, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року (ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України).

В даному випадку дізнавач вирішив питання, які піднімає заявниця у своїй скарзі та дослідив обставини, які заявниця вважає недослідженими. Для цього він допитав заявницю, свідків, однак не проведено одночасного допиту між заявницею та ОСОБА_5 , не взято до уваги умисність дій ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_3 , як потерпіла чітко вказала хто наносив їй тілесні ушкодження та яким чином.

Наведене дає підстави для висновку про те, що обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження, наведене в оскаржуваній постанові, можна вважати не достатньо переконливим, оскільки ті питання, про які ведеться мова у заяві про вчинення кримінального правопорушення не всі були вирішені та розглянуті.

Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження від 26.11.2024 року не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена не із всебічним, повним й неупередженим дослідженням всіх обставин кримінального провадження, а тому скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу заявниці ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача СД ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 26 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 30.09.2024 року задоволити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 26.11.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 30.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а матеріали провадження повернути для продовження проведення досудового розслідування.

Матеріали кримінального провадження № 0000102 від 30.09.2024 року повернути до слідчого відділу ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

Ухвала підлягає оскарженню шляхом падання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1