Справа № 369/2688/25
Провадження №1-кс/369/605/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю представника заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000184 від 23.05.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло вищевказане клопотання.

Свої вимоги мотивував тим, що у проваджені Бучанського районного управління поліції знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 23.05.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

05 липня 2024 року, в рамках вищевказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області накладено арешт на автомобіль марки «Bentley» моделі «Continental GT» білого кольору, 2014 року випуску із забороною користування, розпорядження та відчуження вказаним транспортним засобом.

Вказав, що з 06.02.2024 р. та станом на момент подачі клопотання легковий автомобіль бренд: BENTLEY, модель: CONTINENTAL GT, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить власнику ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 .

04.01.2025 року під доставлення вищевказаного автомобіля до України з Франції за допомогою перевізника у Словенії вказаний автомобіль було вилучено поліцією на підставі того, що останній знаходиться в розшуку.

Вважає, що вказаний арешт накладений протиправно, порушує права заявниці, оскільки вона є добросовісним набувачем.

Просив суд скасувати арешт в частині зняття заборони на користування на належне гр. ОСОБА_6 рухоме майно - легковий автомобіль бренд: BENTLEY, модель: CONTINENTAL GT, рік випуску: 2014, ідентифікаційний номер транспортного засобу (номер шасі, кузова, vinкод): НОМЕР_3 , 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зобов`язати слідчого передати автомобіль на відповідальне зберігання.

У судовому засідання представник заявника вимоги клопотання підтримав, просив суд задовольнити його в повному обсязі.

У судовому засідання прокурор щодо доводів клопотання заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000184 від 23.05.2024 року, вислухавши думку учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Бучанським районним управлінням поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000184 від 23.05.2024 року, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/9360/24 було накладено арешт на автомобіль марки «Bentley» моделі «Continental GT» білого кольору, 2014 року випуску із забороною користування, розпорядження та відчуження вказаним транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000184 від 23.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України органом досудового розслідування проводяться слідчі, щодо встановлення обставин кримінального провадження. Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї або іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що оскільки на час надходження до суду клопотання про скасування арешту кримінальне провадження № 0000184 від 23.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК Українине є закритим, здійснюється досудове розслідування а відтак, потреба в подальшому застосуванні арешту не відпала. Підстав для скасування арешту в частині заборони користування автомобілем, як заходу забезпечення кримінального провадження не вбачається, а відтак клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 170-174, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000184 від 23.05.2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 26 лютого 2025 року о 12:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_7