Справа 556/3013/24
Номер провадження 1-в/556/60/2025
У Х В А Л А

іменем України

про звільнення від відбування покарання на підставі ст.74 КК України

03.04.2025 року

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець, клопотання ДУ "Полицька ВК-76" відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого 09.09.2022 року Нововолинським міським судом Волинської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту. Засудженого вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 23.06.2023 року (в редакції вироку Волинського апеляційного суду від 11.10.2023 року) за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, який відбуває покарання в ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» про звільнення від покарання відповідно до ч.2 ст. 74 КК України, -

встановив:

Адміністрація ДУ "Полицька ВК№76" звернулась до суду з клопотанням в порядку ст.537 КПК України відносно засудженого ОСОБА_4 ..

Проведення судового засідання в режимі відеоконференції не представилось можливих з технічних причин. Засуджений ОСОБА_4 надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує. Прокурор щодо задоволення клопотання не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що його слід задовольнити, з наступних підстав.

Засуджений ОСОБА_4 раніше судимий 09.09.2022 року вироком Нововолинського міського суду Волинської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту.

Вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 23.06.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі.

На час судового розгляду клопотання ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Полицька виправна колонія (№76)».

Відповідно до вироку від 09.09.2022 року, ОСОБА_4 визнаний винуватим в тому, що 14.03.2018 року вчинив таємне викрадення чужого майна та таємного викрадення чужого майна вчиненого повторно, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, заподіявши потерпілим матеріальну шкоду на суму 392 грн 50 коп. та 882 грн 33 коп..

Відповідно до вироку від 23.06.2023 року, ОСОБА_4 визнаний винуватим в тому, що 10.04.2021 року вчинив таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1226 грн 67 коп.. А також ОСОБА_4 визнаний винуватим в тому, що 13.04.2021 року вчинив таємне викрадення чужого майна крадіжку, поєднану із проникненням у сховище, тобто злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 338 грн 67 коп..

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно дочастини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, а якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2018 на рівні 1921,00 грн. Отже, сума соціальної пільги, встановлена законом на 01.01.2018, становить 960,5 грн (1921,00 грн : 50% = 960,5 грн).

Таким чином, крадіжка майна, вчинена в березні 2021 року, вартістю до 1921 грн. включно, становить адміністративне правопорушення.

Законом України від 15 грудня 2020 року № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2021 на рівні 2481,00 грн. Отже, сума соціальної пільги, встановлена законом на 01.01.2021, становить 1240,5 грн (2481,00 грн : 50% = 1240,5 грн).

Таким чином, крадіжка майна, вчинена в квітні 2021 року, вартістю до 2481 грн. включно, становить адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оскільки в даному випадку, шляхом внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення законодавець виключив кримінальну відповідальність за вчинення крадіжки та інших видів розкрадання на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, обчислених на час вчинення діяння, суд приходить до висновку, що такий закон скасовує кримінальну протиправність діяння, а відтак має зворотню силу, і підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли до його прийняття.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.10.2024 р. у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24). Об`єднана палата ККС ВС, зокрема зазначає, що відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду робить висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ.

Визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Крім того, суд враховує і те, що принцип зворотної дії закону у часі, особливо в контексті звільнення від кримінальної відповідальності, є важливим аспектом правозастосовної практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, виходячи з принципу зворотної дії більш м`якого кримінального закону, судам слід застосовувати, з усіх чинних у період між вчиненням злочину і винесенням вироку закон, який був найбільш сприятливим для обвинуваченого. Закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі. Це означає, що такі закони повинні застосовуватися до діянь, вчинених до їх набрання чинності, якщо вони є більш сприятливими для обвинуваченого. У свою чергу, принцип зворотної дії більш м`якого кримінального закону є важливим елементом правової визначеності та справедливості.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 1921 грн.

На момент вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2481 грн.

Зважаючи на те, що вартість викраденого 14.03.2018 року засудженим майна становила 392 грн 50 коп. та 882 грн. 33 коп., а вартість викраденого 10.04.2021 року за судженим майна становила 1226 грн 67 коп., вартість викраденого 13.04.2021 року за судженим майна становила 338 грн 67 коп., що на момент вчинення правопорушень не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 засуджений та в даний час відбуває покарання за діяння, караність якого законом усунена, внаслідок чого він підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, клопотання установи відбування покарання є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного за вказаними статтями.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» відносно засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання відповідно до ч.2 ст. 74 КК України задовольнити.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 09.09.2022 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 23.06.2023 року (в редакції вироку Волинського апеляційного суду від 11.10.2023 року) за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Виключити з вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 23.06.2023 року (в редакції вироку Волинського апеляційного суду від 11.10.2023 року) посилання на ч.4 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_4 таким, що відбуває покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 23.06.2023 (в редакції вироку Волинського апеляційного суду від 11.10.2023 року) за ч.2 ст.186 КК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який відбуває покарання у місцях позбавлення волі протягом семи днів з часу вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1