Номер провадження 1-кп/641/477/2025 Справа № 641/684/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001154 від 10 жовтня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою технічною освітою, одруженого, невійськовозобов`язаного, працюючого на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду механічного цеху № 351 ДП «Завод ім. В.О. Малишева», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 09.10.2024 року, в період дії воєнного стану, введеного на території України та продовженого до теперішнього часу, будучи обізнаним з Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року, перебував на території цеху № 351 ДП «Завод імені В.О. Малишева», розташованому за адресою: вул. Морозова, 13, м. Харків.

В подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, перебуваючи у приміщенні цеху № 351 ДП «Завод імені В.О. Малишева» Заяровий майданчик, таємно, протиправно вилучив металевий предмет циліндричної форми, який є корпусом деталі 459.34.027, вартість якого, згідно висновку судової експертизи військового майна № CE-19/119-24/18493-ВМ від 27.11.2024, становить 3887,38 грн., помістив його до рюкзаку, який мав при собі та з ним намагався перетнути прохідну КПП № 1, проте з причин, що не залежали від його волі, вчинити усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не зміг, так як під час перетину прохідної КПП № 1, 09.10.2024 о 16 год. 15 хв. був виявлений та зупинений працівниками ВОХОР ДП «Завод імені В.О. Малишева».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся та пояснив суду, що він тривалий час працював на ДП «Завод ім. В.О. Малишева» і бачив, який чином зберігається обладнання. Побачив металеву річ, яку вирішив здати на металобрухт. 09.10.2024 року в обідню перерву, приблизно о 12-20, він взяв металеву деталь та сховав її під куртку, а ввечері намагався винести її за територію заводу. Однак 09.10.2024 року приблизно о 16-15 був затриманий на прохідній заводу. Металеву деталь хотів здати на металобрухт та отримати за це кошти, щоб купити собі цигарки.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Матеріали справи містять заяву представника потерпілого ДП «Завод імені В.О. Малишева» ОСОБА_5 , в якій вона просить провести судовий розгляд кримінального провадження за її відсутності. Цивільний позов не заявляє, оскільки матеріальна шкода підприємству не спричинена (майно вилучено та знаходиться на зберіганні на заводі). Покарання просить призначити згідно закону на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи та судом встановлено, що він вірно розуміє ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), вчиненому в умовах воєнного стану, вина ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.66КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується посередньо, має зареєстроване місце проживання.

Відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину, що пом`якшує, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативне ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який вважав за доцільне призначення покарання у виді 5 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи ступінь і характер суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а тому наявність підстав для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком. На період іспитового строку суд покладає на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню, а саме 2387грн. витрат на проведення експертизи військового майна № СЕ-19/119*24/18493-ВМ від 27.11.2024 року.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.349,368,370,373,374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 п.п. 1, 2, ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Сумського НДЕКЦ () 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн.. за проведення експертизи військового майна № СЕ-19/119*24/18493-ВМ від 27.11.2024 року.

Речові докази: предмет циліндричної форми з двома наскрізними отворами круглої форми у стінках, розташовані один навпроти одного. Діаметр виробу складає близько 120 мм, висота - близько 130 мм, у середині виробу, на донній частині мається маркування у вигляді: «854 08», після набрання вироком законної сили вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьоїстатті 349КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1