Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3605/24
Провадження № 1-кп/376/148/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" січня 2025 р. м. Сквира

Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сквира Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264 від 31.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сквира, Сквирського району, Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із професійно- технічною освітою, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, - у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. ЗО хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Встановлено, що 30.08.2024 у вечірню пору доби, приблизно 19 год.30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на спортивному майданчику за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Сквира, вул. Незалежності, 141, поблизу дерев`яної лавки виявив мобільний телефон марки «ОРРО-А78» чорного кольору, що належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого в нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, перебуваючи за вищевказаною адресою, викрав бувший у користуванні мобільний телефон марки «ОРРО-А78» чорного кольору, вартістю 5924 гривень 20 копійок (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири гривні 20 копійок), належний потерпілій ОСОБА_6 .

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на зальну суму 5924 гривень 20 копійок (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири гривні двадцять копійок).

Судом кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування 27.11.2024 між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником адвокатом ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості.

Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, узгоджують вид покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Сторони розуміють наслідки вимог ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом ( ст. 389-1 КК України).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст.185 КК України, щиро розкаявся та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, просив її затвердити і призначити обвинуваченому міру покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з іспитовим строком один рік та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до положень п. 1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро кається, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України: щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, а саме затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховуючи відсутність судимостей, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, доходить висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій ч.4 ст.185 КК України без ізоляції від суспільства, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, якщо виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб у місця позбавлення волі.

Одночасно суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Визначене таким чином покарання обвинуваченому на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке втручання у його права та свободи буде виправданим.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід на підставі ухвали Сквирського районного суду Київської області від 25.11.2024 у справі № 376/3496/24 продовжити до набрання вироком законної сили у виді особистого зобов`язання.

Цивільний позов у справі не заявлений.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта.

Питання щодо вирішення речових доказів у кримінальному провадженні підлягають вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,66,67, 75,76, ч.4ст.185 КК України, ст. ст. 314,368 - 371,373,374,376,392 - 395,468,472 - 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 27.11.2024 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в кримінальному провадженні №0000264, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31.08.2024 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст.185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід, на підставі ухвали Сквирського районного суду Київської області від 25.11.2024 у справі №376/3496/24, продовжити до набрання вироком законної сили у виді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати на залучення експертів в розмірі 1591,80 грн (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна гривня 80 копійок)

Речові докази:

- коробка білого кольору від мобільного телефону марки «ОРРО-А78», вважати повернутою потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1