Справа №461/2507/25
Провадження №1-кп/461/418/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2025 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене 27.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000696, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, невійськовозобовязаного, учасника бойових дій, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 27.03.2025 приблизно о 13.30 год., перебуваючи поблизу приміщення ресторану швидкого харчування «McDonalds», що знаходиться за адресою: м. Львів, проспект Шевченка, 7, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, під час дії воєнного стану, таємно викрав належну потерпілій ОСОБА_6 сумку на пояс типу «бананка», яка не становить матеріальної цінності, в якій знаходився мобільний телефон марки «Realmi C53» Champion Gold (RMX 3760) IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 5500 грн, в чохлі синього кольору, з встановленими сім-картами мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , які не становлять матеріальної цінності, гаманець жовтого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 800 грн, картка платника податків, банківська карта «Ощадбанк», паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_6 , дисконтна картка магазину «Ашан», дисконтна картка магазину «Копієчка» та дисконтна картка магазину «О Так», які не становлять матеріальної цінності, після чого ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 6300 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Пояснив, що дійсно за вказаних обставин, місця та часу вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, запевнив, що зробив для себе правильні висновки і не допустить подібних дій у майбутньому. Пояснив, що відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, шляхом повернення викраденого. Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст.349 КПК України йому зрозумілий.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила факт заволодіння обвинуваченим її сумкою. Зазначила, що шкода її відшкодована шляхом повернення викраденого, претензій до обвинуваченого немає. Крім того, потерпіла вважає недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які нею та обвинуваченим не оспорюються. При цьому вказала, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст.349 КПК України їй зрозумілий.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який з загальною середньою освітою, не працює, має визначене місце проживання та проживає з батьками пенсійного віку, неодружений, має статус учасника бойових дій та на даний час невійськовозобов`язаний за станом здоров`я, не перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», з 06.2022 перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинене діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання на рівні мінімальної межі санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення.

Разом з тим, враховуючи вартість викраденого майна, відшкодування заподіяної шкоди шляхом повернення викраденого, особу обвинуваченого та інші фактичні обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 статтю 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, так як його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії, стати на шлях виправлення, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», відповідатиме тяжкості злочинів та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Окрім цього, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.03.2025 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 23:00 год. до 06:00 год. за адресою: м. Львів, вул. Лодія, 20, який, зважаючи на обраний вид та міру покарання, слід до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвал слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28.03.2025, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, слід скасувати.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 5 /п`ять/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 23:00 год. до 06:00 год. за адресою: м. Львів, вул. Лодія, 20, до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 28.03.2025 на кепку сірого кольору, куртку темно-сірого кольору, штани сірого кольору та кросвіки чорного кольору, які поміщені в спецпакет QYH0143675.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 28.03.2025 на:

-грошові кошти в сумі 1042 гривень 50 копійок, чеський крон номіналом 10, які було вилучено та поміщено в сейфпакет Національної поліції України WAR1625863;

-мобільний термінал марки «ОРРО» з чохлом, Model: CPH2385, S/N6S5DDE6S55W8DIBU IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , банківська карта банку «Ощадбанк» № НОМЕР_7 , які поміщено в сейфпакет Національної поліції України WAR1625862;

-сумка (бананка) з вставками, мобільний телефон марки «Realme С53» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з синім чохлом, гаманець жовтого кольору в якому знаходиться картка платника податків на ім`я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , дисконтні картки «Копійочка», «Отак», «Ашан», які поміщено в сейфпакет Національної поліції України WAR1625856.

Речові докази:

- кепку сірого кольору, куртку темно-сірого кольору, штани сірого кольору та кросвіки чорного кольору, які поміщені в спецпакет QYH0143675, згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 28.03.2025, які передано в камеру зберігання ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, - повернути по-приналежності ОСОБА_3 ;

-грошові кошти в сумі 1042 гривень 50 копійок, чеський крон номіналом 10, які поміщено в сейфпакет Національної поліції України WAR1625863, згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 28.03.2025, які передано в камеру зберігання ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області: 800 гривень повернути по приналежності потерпілій ОСОБА_6 , 242 гривні 50 копійок та 10 чеських крон - повернути по-приналежності ОСОБА_3 ;

- мобільний термінал марки «ОРРО» з чохлом, Model: CPH2385, S/N6S5DDE6S55W8DIBU IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_7 , які поміщено в сейфпакет Національної поліції України WAR1625862, згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 28.03.2025, який передано в камеру зберігання ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, - повернути по-приналежності ОСОБА_3 ;

- сумку (бананку) з вставками, мобільний телефон марки «Realme С53» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з синім чохлом, гаманець жовтого кольору в якому знаходиться картка платника податків на ім`я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , дисконтні картки «Копійочка», «Отак», «Ашан», які поміщено в сейфпакет Національної поліції України WAR1625856, згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 28.03.2025, які передано в камеру зберігання ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, - повернути по-приналежності потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1