490/1701/23 12.02.2025
н/п 1-кп/490/329/2025
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/1701/23
У Х В А Л А

12 лютого 2025 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжних заходів та клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0001694 від 10.12.2021, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 ;

обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 ,

встановив:

У провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Прокурор звернувся із клопотанням про продовження ОСОБА_5 строку застосування обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11.2022 строком на два місяці. Прокурор зазначив, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, існування яких встановлено під час застосування запобіжного заходу, наразі не зменшились; застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор клопотання підтримав, просив продовжити строк застосування до обвинувачених обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання в межах питання, яке вирішується, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: незаконне зберігання з метою збуту, незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно, організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11.2022 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.01.2023; визначено розмір застави у сумі 99240,00 грн.; у разі внесення застави передбачено покладення таких обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження); утриматись від спілкування зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, ін. документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

У подальшому, 21.11.2022 обвинуваченого ОСОБА_5 було звільнено під заставу, визначену ухвалою слідчого судді від 17.11.2022.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_10 , було неодноразово продовжено, зокрема ухвалою суду від 17.12.2024 до 17.02.2025 включно.

Під час обрання запобіжного заходу слідчим суддею було враховано тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, систематичний характер злочинних дій; особу ОСОБА_10 , який не працює, тобто не має легальних джерел доходу, окрім тих, що отримувались ним від незаконного збуту наркотичних засобів; також враховано, що підозрюваний раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має інвалідність. Таким чином, слідчим суддею було встановлено вагомість ризиків переховування підозрюваного від суду та органу досудового розслідування, вчинення інших кримінальних правопорушень або продовження злочинної діяльності, у якій на той час підозрювався.

Наразі, такі ризики як переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, наявність яких доведено під час вирішення судом питання про продовження строку дії покладених обов`язків, не перестали існувати та не зменшились.

Зазначений висновок підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих йому злочинів, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним за вироком суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності може виїхати за межі України, в тому числі, на непідконтрольні наразі території Україні; обвинувачений обізнаний щодо анкетних даних свідків у кримінальному провадженні, тому наявні ймовірні очікування вчинення на них впливу; крім того, характер вчинення інкримінованих правопорушень в сукупності з інформацією про відсутність джерела доходу, свідчать про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 є пенсіонером, має інвалідність, офіційно не працює.

Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора; продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 на два місяці строку застосування обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11.2022.

Крім того, прокурор звернувся із клопотанням про продовження ОСОБА_4 строку застосування обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11.2022 строком на два місяці з урахуванням ухвали суду від 20.03.2024. Прокурор зазначив, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування яких встановлено під час застосування запобіжного заходу, наразі не зменшились; застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор клопотання підтримав, просив продовжити строк застосування до обвинуваченого обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечували; захисник зазначив про необґрунтованість ризиків; крім того, захисник звернувся із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, визначених раніше ухвалою суду.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 обґрунтовано тим, що застосування запобіжного заходу є досить тривалим; прокурор не наводить належного обґрунтування наявності ризиків, викладені аргументи щодо переховування від суду, вплив на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення є домислами сторони обвинувачення і не підтверджені належними доказами; обґрунтування застосування запобіжного заходу тяжкістю покарання не відповідає практиці Європейського суду з прав людини; крім того, обвинувачений під час досудового розслідування та судового розгляду дотримувався належної процесуальної поведінки, має міцні соціальні зв`язки, а саме дружина, з якою проживає без реєстрації шлюбу, та батько, який проживає з ними та потребує сторонньої допомоги через стан здоров`я; захисник звернув увагу, що через високий рівень інфляції, грошові кошти внесені як застава знецінюються, що шкодить інтересам родини.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника; просив змінити запобіжний захід із застави на особисте зобов`язання та вирішити питання щодо повернення застави заставодавиці, яка є його цивільною дружиною.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника; зазначив, що ризики - це дії, до яких може вдатися обвинувачений з високим ступенем ймовірності; посилання захисника на практику Європейського суду з прав людини є хибною, оскільки стосується запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки є його обов`язком, виконання якого забезпечено у тому числі заставою.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання прокурора та клопотання захисника в межах питання, яке вирішується, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих та особливо великих розмірах, вчинене повторно, організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11.2022 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.01.2023; визначено розмір застави у сумі 99240,00 грн.; у разі внесення застави передбачено покладення таких обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження); утриматись від спілкування зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, ін. документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У подальшому, 21.11.2022 обвинуваченого ОСОБА_4 було звільнено під заставу, визначену ухвалою слідчого судді від 17.11.2022.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , було неодноразово продовжено, у тому числі ухвалою суду від 17.12.2024 до 17.02.2025 включно, якою, зокрема визначено можливість пересуватися в межах території Миколаївської області.

Під час обрання запобіжного заходу слідчим суддею було враховано тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, систематичний характер злочинних дій; особу підозрюваного, який не працює, тобто не має легальних джерел доходу, окрім тих, що отримувались ним від незаконного збуту наркотичних засобів; також враховано, що підозрюваний раніше не судимий, визнає свою провину, у нього на утриманні перебуває хворий батько. Таким чином, слідчим суддею було встановлено вагомість ризиків переховування підозрюваного від суду та органу досудового розслідування, вчинення інших кримінальних правопорушень або продовження злочинної діяльності, у якій на той час підозрювався.

Наразі, такі ризики як переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, доведені під час вирішення судом питання про продовження строку дії покладених обов`язків не перестали існувати та не зменшились.

Зазначений висновок підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих йому злочинів, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним за вироком суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності може виїхати за межі України, в тому числі, на непідконтрольні наразі території Україні; обвинувачений обізнаний щодо анкетних даних свідків у кримінальному провадженні, тому наявні ймовірні очікування вчинення на них впливу; крім того, характер вчинення інкримінованих правопорушень свідчать про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 має середню освіту, має на утриманні батька, який потребує сторонньої допомоги, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий.

Крім того, суд ураховує перебування обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з трудовим договором № 3 від 02.02.2024, у трудових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю "РИКО-НИКОЛАЕВ", , яким передбачено виконання обов`язків на території м. Миколаєва та Миколаївської області.

Водночас суд ураховує, що застосований запобіжний захід у вигляді застави до ОСОБА_4 не є перешкодою для реалізації права на працю та здійснення догляду за батьком, який перебуває на його утриманні та потребує сторонньої допомоги; наявність міцних соціальних зв`язків, зокрема перебування у цивільному шлюбі, як зазначив обвинувачений більше п`яти років, не утримали його від поведінки, що згодом стала підставою для пред`явлення обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім того, заставу як альтернативний запобіжний захід обвинуваченому визначено ухвалою слідчого судді від 17.11.2022 у розмірі 99 240,00 грн., що еквівалентно сорока прожитковим мінімумам для працездатних осіб, який становив 2 481,00 грн., і відповідає п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України. Зазначена норма закону визначає, що до особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Підставою для застосування саме цього припису закону було те, що на той час ОСОБА_4 було пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, що є тяжким злочином.

Наразі суд здійснює судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, що є тяжким злочином, та ч. 3 ст. 307 КК України, що є особливо тяжким злочином.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який наразі дорівнює 3 028,00 грн.

Водночас дотримання належної процесуальної поведінки обвинуваченим свідчить про достатність визначеного ухвалою слідчого судді від 17.11.2022 розміру застави, що наразі є у два рази меншим за мінімальний рівень застави, визначений для осіб обвинувачених у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Зважаючи на сукупність встановлених обставин, суд приходить до висновку, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 99 240,00 грн. є найменш обтяжливим; підстав для зміни на більш м`який запобіжний захід під час розгляду клопотання не встановлено.

Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора; продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на два місяці строку застосування обов`язків, визначених ухвалою суду. Одночасно суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання.

Крім того, прокурор звернувся із клопотанням про продовження на два місяці ОСОБА_6 строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Прокурор зазначив, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, існування яких встановлено під час застосування запобіжного заходу, наразі не зменшились; застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор клопотання підтримав; просив продовжити строк тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом на нічний час доби та покласти обов`язки, визначені ухвалою суду від 18.07.2023 без застосування електронного засобу контролю.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник - адвокат ОСОБА_9 проти задоволення клопотання не заперечували; захисник звернув увагу суду, що ОСОБА_6 прибула в судове засідання попри суттєве погіршення стану здоров`я через застуду, що може свідчити про її належну процесуальну поведінку та відповідальне ставлення до судового розгляду.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання в межах питання, яке вирішується, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: незаконне зберігання з метою збуту, незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно, організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11.2022 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.01.2023; визначено розмір застави у сумі 99240,00 грн.; у разі внесення застави передбачено покладення таких обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження); утриматись від спілкування зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, ін. документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

У подальшому ОСОБА_6 було неодноразово продовжено строк тримання під вартою, з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 16.11.2022.

Ухвалою суду від 18.07.2023 обвинуваченій ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід у вигляді триманні під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 18.09.2023 включно; покладено такі обов`язки: заборонити покидати без дозволу прокурора або суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобового, за виключенням переміщення до найближчого укриття та перебування в ньому під час оголошення повітряної тривоги, на строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 18.09.2023 включно; прибувати за кожною вимогою до суду за відповідним викликом; не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0001694; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Ухвалою суду від 11.12.2023 обвинуваченій ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби до 11.02.2024 включно; покладено такі обов`язки: заборонити покидати без дозволу прокурора або суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 до 06:00 наступної доби, за виключенням переміщення до найближчого укриття та перебування в ньому під час оголошення повітряної тривоги, на строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 11.02.2024 включно; прибувати за кожною вимогою до суду за відповідним викликом; не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0001694; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 було неодноразово продовжено, зокрема ухвалою суду від 17.12.2024 до 17.02.2025 включно без застосування електронного засобу контролю.

Під час вирішення питання про застосування та продовження строку запобіжного заходу було враховано тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень пов`язаних із незаконним обігом наркотичних речовин, їх систематичний характер, особу ОСОБА_6 , яка не працює, тобто не має легальних джерел доходу, окрім тих, що отримувались нею від незаконного збуту наркотичних засобів; також ураховано, що ОСОБА_6 раніше не судима, проживає разом з матір`ю, яка потребує постійного догляду. Таким чином, було встановлено вагомість ризиків переховування ОСОБА_6 від суду та органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, та вчинення інших кримінальних правопорушень або продовження злочинної діяльності, у якій ОСОБА_6 підозрювалася, та за якими у подальшому їй було висунуто обвинувачення.

Наразі такі ризики як переховування від суду, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень не перестали існувати та не зменшились.

Зазначений висновок підтверджується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих їй злочинів, будучи обізнаною про покарання, яке загрожує їй у разі визнання винною за вироком суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності може виїхати за межі України, в тому числі, на непідконтрольні наразі території Україні; обвинувачена обізнана щодо анкетних даних свідків у кримінальному провадженні, тому наявні ймовірні очікування вчинення на них впливу; крім того, характер вчинення інкримінованих правопорушень в сукупності з інформацією про відсутність джерела доходу, свідчать про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора; продовження стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 на два місяці строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на нічний час доби та покладенням відповідних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 201, 194, 331, 372 КПК України, суд

постановив:

- клопотання прокурора про продовження на два місяці строку застосування обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити;

- продовжити до 12.04.2025 включно строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 17.11.2022, а саме:

- не відлучатися із м. Миколаєва без дозволу суду;

- утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0001694;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- у задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 - відмовити;

- клопотання прокурора про продовження на два місяці строку застосування обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити;

- продовжити до 12.04.2025 включно строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 17.11.2022, а саме:

- не відлучатися із Миколаївської області без дозволу суду;

- утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0001694;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- клопотання прокурора про продовження на два місяці строку тримання під домашнім арештом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовольнити;

- продовжити строк тримання під домашнім арештом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 12.04.2025 включно;

- покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такі обов`язки:

- заборонити покидати без дозволу суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 до 06:00 наступної доби, за виключенням переміщення до найближчого укриття та перебування в ньому під час оголошення повітряної тривоги, на строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 12.04.2025 включно;

- прибувати за кожною вимогою до суду за відповідним викликом;

- не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0001694;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого прокурора групи прокурорів Окружної прокуратури міста Миколаєва у кримінальному провадженні №0001694.

Виконання ухвали в частині запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_6 за місцем її проживання: АДРЕСА_1 , доручити ВП № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1