Справа № 484/3930/24
Провадження № 1-кп/484/115/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тридуби Кривоозерського району Миколаївської області, громадянин України, пенсіонера, з середньою освітою, який не мас на утриманні малолітніх дітей, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2024 року близько 18 год. 50 хв., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_3 , перебував у приміщенні другого під`їзду на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 .

Знаходячись у вищевказаному місці, у ОСОБА_3 , на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, стався конфлікт із ОСОБА_6 , в ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 07 липня 2024 року близько 18 год. 50 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у приміщенні другого під`їзду на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, завдав біля 8-10 ударів в ділянку обличчя і голови потерпілого ОСОБА_6 руками, а також тримаючи потерпілого ОСОБА_6 , головою останнього об бетонні сходи під`їзду за вказаною адресою, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: множинних поверхневих ран обличчя та тім`яної ділянки справа.

Спричинені ОСОБА_3 тілесні ушкодження ОСОБА_6 за своїм ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Спричинення ОСОБА_3 , ударів перебуває у прямому причинно - наслідковому зв`язку з отриманими ОСОБА_6 , тілесними ушкодженнями.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального проступку визнав частково та пояснив, що дійсно спричинив тілесні ушкодження потерпілому за у мов та обставин викладених в обвинувальному акті, однак даний конфлікт був спровокований потерпілим, і якби не дії останнього то і даної події не відбулося б.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 07 липня 2024 року близько 18 год. 30 хв. він зайшов в під`їзд в якому він проживає, там на площадці першого поверху відбувався конфлікт між обвинуваченим і його дружиною з однієї сторони та їх сусідкою, він зробив зауваження Швецям, після чого обвинувачений кинувся до нього, збив з ніг і коли він упав на сходи то бив його і головою об сходи і кулаками по голові. Свої дії припинив після того як втрутився сусід ОСОБА_8 . Цивільний позов про стягнення моральної шкоди підтримує повністю, так як наслідки побиття він відчуває іще до теперішнього часу.

Свідок ОСОБА_9 пояснила в судовому засіданні, що вона являється дружиною обвинуваченого і 07.07.2024 року близько 18.30 год. на площадці першого поверху, між нею та молодою сусідкою її матір`ю та свекрухою відбувся конфлікт. На шум з квартири вийшов її чоловік, який намагався погасити конфлікт. В цей час в під`їзд зайшов потерпілий та піднявшись на кілька сходинок, що я вам допоможу, повернувся і схопив її чоловіка за шию. Чоловік відштовхну від себе потерпілого і той присів на сходи. При цьому, чоловік дав два ляпаси долонею потерпілому в район вуха. Мати сусідки вибігла з поїзду на вулицю і в під`їзд зайшов ОСОБА_8 , після чого конфлікт припинився. Крові в потерпілого вона не бачила.

Свідок ОСОБА_10 пояснила в судовому засіданні, що 07.07.2024 року вона була в гостях у своїх дітей які проживають по сусідству з квартирою ОСОБА_11 , між ними відбувались конфлікти. Вона знаходилася з онуком в квартирі її доньки ОСОБА_12 , а та вийшла в під`їзд. Вона почула крики в під`їзді і вийшла з кварти та побачила, що потерпілий лежав на сходах, а ОСОБА_11 бив його головою об сходи та кулаком по голові. Вона намагалася це припинити, але дружина ОСОБА_11 їй перешкоджала. Її сваха вибігла на вулицю за допомогою і коли зайшов чоловік то конфлікт припинився. У потерпілого була кров на обличчі і була кров на сходах, яку замила дружина обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_13 пояснила в судовому засіданні, що 07.07.2024 року вона після 18.00 год. прийшла додому і побачила під дверима квартири насипану сіль. Її квартира по сусідству з квартирою ОСОБА_11 і між ними раніше був конфлікт. Вона стала прибирати сіль перед дверима в квартиру, коли з своєї квартири вийшла дружина обвинуваченого і почався словесний конфлікт. Потім вийшов і обвинувачений. В цей час в під`їзд зайшов потерпілий і сказав, щоб не конфліктували, на що обвинувачений накинувся на нього, повалив на сходи та став бити головою об сходи. Тут вийшла її мама , а вона зайшла в квартиру, щоб викликати поліцію. Потім коли вийшла знову в під`їзд, то побачила, що ОСОБА_11 продовжує бити потерпілого, а мама стала кликати на допомогу і в під`їзд зайшов ОСОБА_8 , який зупинив бійку. Потерпілий став підніматися на верх в свою квартиру, але сам дійти не міг і вона йому допомогла зайти в квартиру. Кров була на обличчі потерпілого та на сходах.

Свідок ОСОБА_14 пояснила в судовому засіданні, що її невістка проживає у квартирі по сусідству із ОСОБА_15 і між ним раніше були конфлікти. 07.07.2024 року біля 18.00 год. вона була у невістки, яка прийшовши з роботи стала підмітати сіль під дверима квартири. Почувся крик і невістка покликала її, вона вийшла з квартири в під`їзд і побачила, що на сходах лежить потерпілий, а ОСОБА_11 тримає його за вухо та шию і б`є об сходи головою. Потерпілий намагався повернутися і підвестись, але ОСОБА_11 бив його рукою по голові. Вона вибігла на вулицю і стала кликати на допомогу та в під`їзд зайшов чоловік який крикнув на ОСОБА_11 , а той зразу відскочив і втік в свою квартиру. Дійсно на обличчі у потерпілого була кров і кров була на сходах.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що 07.07.2024 року біля 18.00 год. він сидів на дитячому майданчику перед під`їздом в якому проживають обвинувачений та потерпілий. Він чув, що ОСОБА_11 сварилися з молодою сусідкою, потім в під`їзд зайшов ОСОБА_17 , а потім з під`їзду вибігла жінка яка стала кликати на допомогу. Він зайшов в під`їзд і побачив, що ОСОБА_17 лежить на сходах, а ОСОБА_11 зігнувся на д ним і одною рукою тримає за футболку, а кулаком другої вдарив потерпілого по голові. Він крикнув на ОСОБА_11 і той відскочив і забіг в свою квартиру. Він бачив у потерпілого на обличчі кров, а також калюжа крові була на сходах.

Також вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом доказами, а саме:

-Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07.07.2024 року;

-Актом судово-медичного обстеження №207 від 09.07.2024 року, згідно якого у ОСОБА_18 виявлено множинні поверхневі рани обличчя, тім`яної ділянки справа, які могли утворитися 07.07.2024 від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Діагноз «струс головного мозку» клінічно не обґрунтований. Вищевказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного росту утворитися не могли;

-Протоколом слідчого експерименту від 13.07.2024 з таблицею зображень до нього за участю потерпілого ОСОБА_19 , яким підтверджено місце, обставини та механізм спричинення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень;

-Протоколом слідчого експерименту від 13.07.2024 з таблицею зображень до нього за участю свідка ОСОБА_13 , яким підтверджено місце, обставини та механізм спричинення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень;

-Протоколом слідчого експерименту від 13.07.2024 з таблицею зображень до нього за участю свідка ОСОБА_10 , яким підтверджено місце, обставини та механізм спричинення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень;

-Висновком експерта №221-М від 16.07.2024 року, згідно якого у ОСОБА_18 виявлено множинні поверхневі рани обличчя, тім`яної ділянки справа, які могли утворитися 07.07.2024 від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Діагноз «струс головного мозку» клінічно не обґрунтований. Вищевказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного росту утворитися не могли. Потерпілому нанесено біля 8-10 ударів в ділянку обличчя, голови. Тілесні ушкодження ОСОБА_18 могли утворитися у спосіб, який був відтворений під час проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_18 . Тілесні ушкодження ОСОБА_18 могли утворитися у спосіб, який був відтворений під час проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 . Тілесні ушкодження ОСОБА_18 могли утворитися у спосіб, який був відтворений під час проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 ;

-Протоколом слідчого експерименту від 16.07.2024 з таблицею зображень до нього за участю ОСОБА_3 , яким підтверджено місце, обставини та механізм спричинення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень;

-Протоколом слідчого експерименту від 16.07.2024 з таблицею зображень до нього за участю свідка ОСОБА_9 , яким підтверджено місце, обставини та механізм спричинення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень.

Отже, оцінивши вище зазначені докази відносно вини обвинуваченого, суд, знаходить, що вони підтверджують те, що саме обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження 07.07.2024 року та свідчать, що про те, що обвинувачений діяв умисно та безпосередньо вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд не знаходить.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України суд не знаходить.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, який одружений, характеризується за місцем проживання негативно, притягується до кримінальної відповідальності вперше, раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, вчинив кримінальний проступок проти здоров`я особи.

Разом з тим, суд бере до уваги пункт 1 Постанови Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено те, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначені покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Пункт 2 вказаної Постанови наголошує на тому, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Так, санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає такі види покарання: штраф, громадські роботи, виправні роботи.

З урахуванням вимог ст.65 КК України, виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, який є особою похилого віку, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, тобто обрати більше м`яке покарання із передбачених видів покарань за ч.1 ст.125 КК України, та визначити його розмір ближче до максимальної межі передбаченого даного виду покарання, враховуючи позицію прокурора та потерпілого, оскільки, санкція ч.1 ст.125 КК України, за якою притягується до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , передбачає, зокрема максимальний штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 850 гривень.

Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався. Оскільки клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу в ході судового розгляду кримінального провадження не надходило, суд, керуючись засадами змагальності та диспозитивності кримінального провадження, не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу за власною ініціативою згідно даного вироку суду.

Так, в межах кримінального провадження під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 подав позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь моральної шкоди у розмірі 15000 грн. При цьому будь-яких додатків до позову не надав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що цивільний позов про стягнення моральної шкоди не визнає, так як потерпілий сам спровокував конфлікт, а крім того будь-які докази розміру моральної шкоди в сумі 15000 грн. потерпілим не надано.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суд вважає, що є безумовним, що в результаті спричинення шкоди здоров`ю від будь-яких злочинних дій, кожна людина переносить емоційні, душевні переживання, а отже вважає доведеною наявність моральної шкоди, спричиненої потерпілому даним кримінальним правопорушенням.

Враховуючи, що будь-яких доказів на підтвердження моральної шкоди в сумі саме 15000 грн. потерпілим не надано, суд прийшов до висновку про часткове задоволення цивільного позову ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь моральної шкоди на суму 3000 грн., оскільки вважає, достатньою сатисфакцією завданої потерпілому моральної шкоди на підставі ст. 1167 ЦК України.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 392-396 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_20