ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 477/2871/24
Провадження № 1-кс/477/1319/24
УХВАЛА

про повернення клопотання

06 грудня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000627 від 10 листопада 2024 року

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2024 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_2 яке подане в межах кримінального провадження №0000627 від 10 листопада 2024 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на: транспортний засіб- автомобіль, марки «FORD Tranzit» 1988 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в салоні якого знаходяться дрова породи акації, об`ємом 1, 5 м3 зі слідами спила, що було вилучене слідчим СВ ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 під час огляду місця події від 28 листопада 2024 року в період часу з 13.30 години по 13.55 годину на ділянці місцевості поблизу с. Засілля Миколаївського району Миколаївської області у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що 28 листопада 2024 року до ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що цього ж дня близько 12.42 години на польовій дорозі між селами Засілля та Квітневе Миколаївського району Миколаївської області зупинено автомобіль марки «FORD Tranzit» 1988 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в салоні якого знаходяться дрова породи акації, об`ємом 1, 5 м3 зі слідами спила під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За даним фактом 10 листопада 2024 року внесено відомості до ЄДРДР за №0000627 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 246 КК України.

28 листопада 2024 року в період часу з 13.30 години по 13.55 годину проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки «FORD Tranzit» 1988 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в салоні якого знаходяться дрова породи акації, об`ємом 1, 5 м3 зі слідами спила, які визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню

Враховуючи, що вказане майно є предметом злочину та може зберігати сліди вчиненого злочину, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального правопорушення, є об`єктом кримінально протиправних дій, тобто містять ознаки речового доказу, прокурор звернувся з вказаним клопотання про накладення арешту.

Перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Статтею 132 КПК України встановлено загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, які здійснюються на підставі ухвали слідчого судді або суду (за винятком випадків, передбачених цим Кодексом).

Зокрема, частиною третьою статті 132 КПК України встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частина п`ята статті 132 КПК України).

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Частиною першою статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

Відповідно до частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як убачається з поданого клопотання воно не в повній мірі відповідає вимогам статті 171 КПК України.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів клопотання прокурора встановлено, що обставини з приводу зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та подальшого вилучення майна, яке може мати ознаки речового доказу мало місце 28 листопада 2024 року.

Натомість з долучених прокурором до клопотання матеріалів, слідує, що таке клопотання подане в межах кримінального 0000627 від 10 листопада 2024 року за фактом зупинення та виявлення поблизу с. Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області, транспортного засобу- автомобіля, марки «ВАЗ 21033» 1985 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 та перебував у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тобто внесене прокурором клопотання про арешт майна, що вилучене у ОСОБА_4 здійснено в іншому кримінальному провадженні, а долучені матеріали не підтверджують факту внесення відомостей до ЄРДР за цим фактом.

Крім того, за змістом клопотання убачається, що прокурор у поданому клопотанні просить накласти арешт, зокрема дрова породи акації, об`ємом 1, 5 м3. У свою чергу ні подане клопотання ні долучені до нього матеріали не містять родових ознак указаного майна, його розмірів, стану, що суперечить пункту 2 частини другої статті 171 КПК України.

Протокол огляду місця події не містить відомостей про залучення під час огляду вилученого майна ні спеціаліста, на експерта, що надавало б можливість слідчому встановити рід деревини, його кількісний об`єм, тощо.

Крім того, з матеріалів поданого клопотання убачається, що прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене під час огляду 28 листопада 2024 року згідно протоколу огляду місця події, однак у поданому клопотанні прокурором не вказані обставини щодо вилучення цього майна та його правового статусу чи це майно є тимчасово вилученим відповідно до положень статей 167 - 168 КПК України, чи вилученим з обігу, тощо, що перешкоджає слідчому судді з`ясувати наявність підстав для накладення відповідного арешту.

Також матеріали клопотання не містять відомостей щодо правової підстави за яких працівниками поліції було здійснено огляд та фактично обшук транспортного засобу ОСОБА_4 , що може вказувати на недопустимість здобутих доказів у їх сукупності, та як наслідок відсутності підстав для накладення арешту на це майно.

Крім того у поданому клопотанні прокурор ОСОБА_2 просить накласти арешт на майно, не зазначаючи вид такого арешту відповідно до частини одинадцять статті 170 КПК України, тоді як слідчий суддя на стадій розгляду даного клопотання перевіряє відповідність заявленого клопотання вимогам процесуального закону та позбавлений можливості на власний розсуд обирати вид накладення арешту на майно. Слідчий суддя не наділений процесуальними повноваженнями самостійно визначати обґрунтування необхідності арешту майна та наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України.

Окрім іншого, слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтовуючи подане клопотання прокурор вказував на те, що вилучене майно відповідає критеріям речового доказу по даному кримінальному провадженню, однак відповідний процесуальний документ постанова про визнання речовими доказами, що підтверджує такі доводи, до клопотання не долучено.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна відповідно до вимог статті 172 КПК України для усунення недоліків, оскільки клопотання не відповідає вимогам статті 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-172, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна, що було вилучене слідчим СВ ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 під час огляду місця події від 28 листопада 2024 року в період часу з 13.30 години по 13.55 годину на ділянці місцевості поблизу с. Засілля Миколаївського району Миколаївської області у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000627 від 10 листопада 2024 року повернути прокурору ОСОБА_2 , визначивши йому строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7