Справа № 308/84/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2025 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю та перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», юридична адреса якого м. Київ, вул. Лейпцизька , 15, -
Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець м. Мукачево Закарпатської області, н.м.т. НОМЕР_1 , займаючи посаду директора «Виробничого структурного підрозділу Локомотивне депо Мукачево регіональної філії Львівська залізниця АТ Укрзалізниця», користуючись в особистих інтересах положеннями постанови №76 від 27.01.2023 року (військовозобов`язані працівники підприємств, установ, організацій, визначених Міністерством з питань стратегічних галузей промисловості критично важливими у сфері оборонно-промислового комплексу, бронюються незалежно від військового звання, віку та військово-облікової спеціальності, без обмежень щодо кількості військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню) та використовуючи службове становище, залучивши ряд посадових осіб Локомотивного Депо, створив схему незаконного збагачення, шляхом працевлаштування у підпорядковане останньому підприємство військовозобов`язаних осіб призовного віку, які підлягають мобілізації чим умисно вчинив дії спрямовані на перешкоджання та ухилення від мобілізації зазначених осіб.
З повідомлень оперативних підрозділів вбачається, що складова незаконних дій ОСОБА_4 , полягає в наступному: за незаконну грошову винагороду останній, діючи за попередньою змовою з іншими посадовими особами Локомотивного ДЕПО Мукачево, фіктивно здійснює оформлення військовозобов?язаних осіб з числа мешканців Закарпатської області та інших областей України, які мають на меті уникнути загальнодержавної мобілізації та в подальшому призначає їх на різні посади у підрозділ, однак останні, фіктивно працевлаштувавшись на підприємство та отримавши бронь займаються іншою діяльністю, яка не має відношення до виконання обов`язків у Локомотивному ДЕПО Мукачево структурного підрозділу Львівської залізниці, тобто на вказане місце роботи не виходять, робочі табеля їм закривають в розрізі повного робочого дня та нараховують заробітну плату, а отриману заробітну плату останні перераховують ОСОБА_4 , його близьким родичам або довіреним особам за подальше перебування на посадах у підприємстві.
Проведеними оперативно розшуковими заходами встановлено, що фіктивно працевлаштованими у Локомотивне ДЕПО ОСОБА_4 , являються наступні особи:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , (обіймає посаду слюсара), користується н.м.т. НОМЕР_2 ;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець Харківської області, фактично проживає у АДРЕСА_2 , (обіймає посаду кочегара), користується н.м.т. НОМЕР_3 ;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , (обіймає посаду бригадира), користується н.м.т. НОМЕР_4 ;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_1 (обіймає посаду працівника), користується н.м.т. НОМЕР_5 ;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця АДРЕСА_3 , (обіймає посаду водія бензовоза), користується н.м.т. НОМЕР_6 .
З того ж повідомлення вбачається, що пошук осіб, які фіктивно працевлаштовані на підприємство, здійснював ОСОБА_8 , який тривалий час знайомий із ОСОБА_4 , та підтримує дружні стосунки з останнім.
Також встановлено, що до вказаного злочину причетний головний інженер Локомотивного ДЕПО ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , використовує н.м.т. НОМЕР_7 , який вступив в злочинну змову з керівником зазначеної установи ОСОБА_4 , та за грошову винагороду підшукує військовозобов`язаних осіб, які бажають отримати бронь з метою ухилення від мобілізації, шляхом подальшого фіктивного працевлаштування останніх у ОСОБА_11 .
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені вище особи, займаючи відповідні посади у «Виробничому структурному підрозділі Локомотивне депо Мукачево регіональної філії Львівська залізниця АТ Укрзалізниця» та будучи у злочинній змові із ОСОБА_4 , з відома останнього на робочих місцях відсутні, робочі табеля їм закривають в розрізі повного робочого дня та здійснюють нараховування повної заробітної плати,
В той же час, згідно відповіді оперативного підрозділу на доручення слідчого, в ході проведення оперативно-розшукових заходів отримано достовірну інформацію про те, що гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , постійно перебувають на території підприємства «Мій двір», що за адресою: м. Мукачево, вул. Пряшівська, 5 А, де здійснюють реалізацію та доставку бруківки в межах Закарпатської області.
З тієї ж відповіді слідує те, що гр. ОСОБА_5 , на постійній основі перебуває у стоматологічній клініці «Сушанін», що за адресою: м. Мукачево, вул. Великогірна, 36В, офіс 13А, де надає стоматологічні послуги.
В свою чергу гр. ОСОБА_6 , на постійній основі перебуває на території м. Ужгорода, де займається підприємницькою діяльністю.
Вказані вище факти та також підтверджуються матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
У судове засідання слідчий не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
Представник ПрАТ «ВФ Україна», у володінні якого перебуває інформація, в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно і належним чином.
Відповідно до вимог ч.4 ст.163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши внесене слідчим клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до документів, не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.
За приписами положень ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.
На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим доведено відповідно до вимог ч.ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, наявність достатніх підстав вважати, що інформація, яка перебувають у володінні зазначеної у клопотанні особи, сама по собі та у сукупності з іншими доказами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, іншими способами встановити обставини, які необхідні для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування вказаного кримінального провадження не має можливості, у зв`язку з чим, слідчий суддя прийшов до висновку, що слід надати дозвіл на тимчасовий доступ до вказаної в клопотанні інформації в частині про вхідні та вихідні з`єднання абонентських номерів: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , здійснені в період з 01 січня 2024 року по 10 лютого 2025 року (включно), - інформацію про ІМЕІ-коди використаних мобільних терміналів, - адреси базових станцій, через які відбувались з`єднання.
Разом з тим, щодо вимог клопотання в частині надання тимчасового доступу до інформації про власника номеру, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є необґрунтованимє.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити зазначене клопотання.
Керуючись статтями 131, 132, 159 164 КПК України, -
Клопотання дізнавача задоволити частково.
- інформацію про ІМЕІ-коди використаних мобільних терміналів,
- адреси базових станцій, через які відбувались з`єднання.
У решті вимог клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня її постановлення.

Повний текст ухвали виготовлено 19.02.2025 року о 16 год. 15 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1