Справа № 632/2122/23
Номер провадження 1-кп/629/28/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, судове засідання кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2025 року захисником було надано клопотання про визнання висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №СЕ-19/121-21/27282-БТ від 26.01.2022 року недопустимим доказом. Клопотання мотивує тим, що при обстеженні об`єкта експертом не порушувалось питання про участь представників володільця майна (відповідальних посадових осіб райдержадміністрації) та підрядної організації (посадових осіб ТОВ «БІГСТЕЙДЖ») у проведенні дослідження об`єкту, висновки про товщину щебеневого шару по площі всього майданчику, експертом проведено за результатами розкриття прихованих робіт лише у чотирьох місцях, що не є об`єктивним; зображення на фотографіях, які містяться в ілюстративній таблиці (додаток 2 до висновку) не відповідає погодним умовам, так як були опади у вигляді мряки та дощу. При складанні висновку експертом не використовувалась первинна звітна та виробнича документація на виконання будівельних робіт, а саме: відомості списання матеріалів, журнали виконання робіт, акти огляду прихованих робіт, акти випробувань, тощо; при складані висновку експерт використала нормативні акти, які втратили чинність;огляд об`єкту дослідження був проведений без згоди власника майна та не на підставі ухвали слідчого судді.

12.02.2025 року прокурором надано заперечення на клопотання, яке вважає необґрунтованим та незаконним, та просить суд відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки експертиза проведена відповідно до вимог нормативно правових актів з проведення судової експертизи та без порушення інших законів.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали дане клопотання..

Прокурор заперечував проти задоволення даного клопотання.

Заслухавши учасників процесу суд встановив наступне.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За приписом ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате (ч.2 ст.89 КПК України).

В силу ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для встановлення очевидної не допустимості зазначеного у клопотанні доказу, та вважає за необхідне надати їм належну оцінку під час ухвалення вироку у даній справі в нарадчій кімнаті наряду з іншими доказами в їх сукупності, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про визнання доказу недопустимим - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7