Справа №522/246/25
Провадження №1-кс/522/114/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ., захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання Слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні за №0000060, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.01.2025, -

УСТАНОВИВ:

СВ відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №№0000060 від 05.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно клопотання слідчого, ОСОБА_9 діючи в умовах воєнного стану, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

04.01.2025 о 09 годині 55 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 1, помітив раніше знайому йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по вищевказаній вулиці в напрямку вулиці Канатної. Так, ОСОБА_4 завчасно знаючи, що у ОСОБА_10 при собі є мобільний телефон, яким вона користувалась тривалий час і який він у неї бачив раніше та реалізуючи раптово виниклий корисливий умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, чекаючи на потерпілу на вул. Грецька в м. Одеса, наблизився до неї та шляхом ривка з правої кишені пальто заволодів її мобільним телефоном марки «Iphone», моделі «12 mini», з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в корпусі червоного кольору, із сім-карткою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» НОМЕР_3 , яка (сім картка) для потерпілої матеріальної цінності не становлять, після чого покинув місце кримінального правопорушення, відкрито викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду на суму 26 636 грн.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивуючи тим, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили відмовити у його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що між ним та раніше знайомою ОСОБА_10 виникла сварка, під час якої остання забрала у нього новий мобільний телефон марки «Iphone», 16 моделі, якій він купив, після чого він забрав у неї її мобільний телефон марки «Iphone», моделі «12 mini» та сказав, що поверне його після того, як вона віддасть йому його мобільний телефон марки «Iphone», 16 моделі.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню та відносно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин, виходячи з наступного.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_11 із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст.89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, не надаючи оцінку щодо допустимості чи не допустимості доказів зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, приходить до висновку, що аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_11 , дає підстави вважати, що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України, має місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не засуджений.

Обставини, що дають підстави органу досудового розслідування підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовуються наступними доказами: показами потерпілої ОСОБА_10 , протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 , протоколом огляду речей та документів (відеозапису із камер спостереження КУ «Центр-077», протоколом огляду предмета.

На цей час у кримінальному провадженні виконуються необхідні слідчі та процесуальні дії.

Відповідно до ч.4 ст.194, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, встановлено, що кваліфікація даного кримінального правопорушення є ч. 4 ст. 186 КК України, що є тяжким злочином, санкція статті якої передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тож в даному випадку можливо із впевненістю стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний ризик, що пов`язаний із можливим незаконним впливом підозрюваного на потерпілу чи свідків вчинення кримінального правопорушення.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують доводи органів досудового розслідування та прокуратури.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні за №0000060, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.01.2025 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин на строк до 04.03.2025 року, за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 , заборонивши підозрюваному залишати житло у даний період часу щодоби.

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- не залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у нічний період часу з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом у розумні строки;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками, іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення впливу на зазначених осіб з приводу зміни свідчень.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 07.01.2025 року, після чого, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1