Справа № 302/196/25
Провадження № 1-кп/302/60/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2025 рокус-ще Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 01.02.2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Пилипець Міжгірського району Закарпатської області, не одруженого, не працюючого, неповнолітній дітей на утриманні немає, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

В С Т А Н О В И В :

19.01.2025 року, біля 19-00 годин, ОСОБА_4 , знаходячись вдома по місцю проживання в будинку АДРЕСА_1 , затіяв сварку із сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою вказаного будинку, в ході якої, діючи умисно, з метою завдати фізичного болю, на ґрунті особистих неприязних відносин, схопив потерпілу за шию та стиснув, чим завдав фізичного болю.

У результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_4 , згідно з висновком судового-медичного експерта №10-м від 04.02.2025 року тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 не спричинив, а тільки завдав фізичного болю, так як на момент судово-медичного обстеження громадянки ОСОБА_5 , на шкірних покривах тіла яких-небудь тілесних ушкоджень не було виявлено.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України, що кваліфікується як вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана заява обвинуваченого ОСОБА_4 , яка підписана в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 від 07.02.2025 року, та відповідано до вказаної заяви підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, викладені в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно положень ч.2 ст.302 КПК України, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с.8-9).

Згідно із заявою потерпілої ОСОБА_5 не заперечує проти розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с.10).

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні (а.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Згідно з ч.2 ст.302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, зважаючи на наявність його заяви, в якій він зазначає про беззаперечне визнання своєї винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, враховуючи відсутність у суду сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, яка не є наслідком будь-якого примусу, адже заява складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , з урахуванням клопотання прокурора, заяви потерпілої ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному ст.ст.381-382 КПК України.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, та за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості. При цьому, суд дослідив наступні матеріали кримінального провадження, а саме: Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 01.02.2025 (а.с.1); доручення про проведення досудового розслідування від 01.02.2025 року (а.с.2), повідомлення про початок досудового розслідування від 01.02.2025 (а.с.3); постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 01.02.2025 (а.с.4); постанову про призначення групи дізнавачів у даному кримінальному провадженні від 01.02.2025 року (а.с.5); довідка ОСОБА_5 про прийняття і реєстрацію заяви (а.с.6); протокол про прийняття заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 31.01.2025 року (а.с.7-8); письмові пояснення ОСОБА_4 від 31.01.2025 (а.с.9,11); пояснення ОСОБА_5 від 31.01.2025 (а.с.10); протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 від 04.02.2025 року (а.с.17-19); протокол допиту малолітнього свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в присутності психолога Міжгірського ліцею ОСОБА_8 , педагога Міжгірського ліцею ОСОБА_9 (а.с.20-23); постанову про призначення судово-медичної експертизи від 03.02.2025 відносно ОСОБА_5 (а.с.31); висновок судово-медичної експертизи № 10-м від 04.02.2025 року відносно потерпілої ОСОБА_5 , складений судово-медичним експертом Хустського районного відділення ДСУ «Закарпатське обласне бюро СМЕ» ОСОБА_10 (а.с.32-33); постанову про зміну кваліфікації кримінального діяння від 04.02.2025 року з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.126 КК України (а.с.34); повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 05.02.2025 року за ч.1 ст.126 КК України (а.с.35-37); протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 05.02.2025 року (а.с.42-43); характеризуючі матеріали відносно підозрюваного ОСОБА_4 (а.с.24-30); доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги по кримінальному провадженню адвокатом ОСОБА_6 від 06.02.2025 року № 001-070000332 (а.с.48).

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , повно та всебічного дослідивши матеріали досудового розслідування, суд вважає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за тих обставин,як вони викладені в обвинувальному акті, та ці обставини жодною стороною не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, у тому числі щодо беззаперечного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини.

Таким чином суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України, який кваліфікується як:вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставинами, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення у присутності малолітньої дитини.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання за скоєне, суд також керується ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи та який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, в ході досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд відносить вчинення ним кримінального проступку щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, відносно сестри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; а також вчинення кримінального проступку в присутності малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 на теперішній час ніде не працює, постійного джерела прибутку не має, стійкі соціальні зв`язки відсутні: ОСОБА_4 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та/або непрацездатних осіб не має, при цьому ОСОБА_4 не є особою з інвалідністю, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра він не перебуває. Разом з тим, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації, а також чітко визначене місце фактичного проживання, за яким характеризується позитивно: доброзичливий, працьовитий, добросусідські відносини підтримує, скарг на його поведінку до сільської ради не надходило, що вбачається з характеристики виконавчого комітету Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області від 04.02.2025 року (а.с.28).

Оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості та інформація про те, що обвинувачений ОСОБА_4 на даний час працює та має регулярний дохід, який би давав можливість сплатити штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.126 КК України, а тому суд вважає призначення покарання у виді штрафу є недоцільним. З цих же підстав недоцільним є призначення ОСОБА_4 покарання у виді виправних робіт.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, беззаперечне визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність на теперішній час матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілої ОСОБА_5 , разом з тим, суд приймає до уваги наявність двох обтяжуючих покарання обставин, а також ті обставини, що ОСОБА_4 раніше, 26.12.2018 року за аналогічними обставинами вже пред`являлося обвинувачення за ч.1 ст.126 КК України у кримінальному провадженні, де та ж потерпіла ОСОБА_5 відмовилася від обвинувачення та кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, що вбачається з ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18.01.2019 року (справа № 302/1550/18), та підтверджується відомостями ЄДРСР та Інформацією УІАП ГУНП в Закарпатській області від 03.02.2025 року (а.с.33).

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, у виді громадських робіт, у найбільш максимальних межах санкції ч.1 ст.126 КК України, а саме 160 годин громадських робіт.

На думку суду, застосування до ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт є найбільш доцільним та спричиняє негативні наслідки особистого характеру саме для обвинуваченого. Крім того, таке покарання є тим стримуючим фактором, який буде достатнім для виховання обвинуваченого ОСОБА_4 та дасть йому можливість замислитися щодо своєї поведінки та наслідків вчинених ним протиправних діянь.

При цьому, суд вважає, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (проступків), а також відповідає тяжкості кримінального проступку та особі обвинуваченого ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.302,368,370,374,381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_11 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк - 160 (сто шістдесят) годин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня винесення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_12