Провадження № 11-сс/824/331/2025 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

4 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення за вх.№ 206317/24 від 13.09.2024.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що ОСОБА_6 у заяві за вх. № 206317/24 від 13.09.2024 не вказано конкретних фактів, які б могли свідчити про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, які можуть стати підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, скаржник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Генерального прокурора або іншу уповноважену особу Офісу Генерального прокурора внести відомості за його заявою до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Зазначає, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду його скарги на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчому судді необхідно було врахувати, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви про кримінальне правопорушення, уповноважені органи зобов`язані лише здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження. Нормою КПК встановлено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, слідчим суддею залишено поза увагою, що ч. 1 ст. 214 КПК України містить імперативний припис, згідно яким слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Таким чином, наголошує, що слідчий суддя об`єктивно не з`ясував обставини справи, не дослідив обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, не навів належні і допустимі мотиви та підстави такого ухвалення. Тобто слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, яка перешкодила ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування.

Разом з тим, вказує, що судом не було виконано обов`язок щодо забезпечення кожному учаснику реального доступу до правосуддя, що вимагається ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод та згідно ст. 55 Конституції України порушує його право на справедливий судовий розгляд, захист прав та інтересів судом.

Зазначає, що в порушення вимог ст.ст. 2, 9, 214, 370 КПК України ухвала слідчого судді є незаконною, упередженою, необґрунтованою, протиправною, ухваленою на припущеннях судді та такою, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.

Окрім цього, зауважує, що протиправне маніпулювання системою автоматизованого розподілу справи у Печерському районному суді м. Києва та порушення визначеного законом порядку визначення судді при розгляді справи було здійснено з порушенням вимог ч. 3, ч. 4 ч. 5 ст. 35 КПК України, а слідчий суддя ОСОБА_1 є неналежним та неповноважним складом суду.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статтей 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 09.09.2024 року направив засобами поштового зв`язку до Офісу Генерального прокурора заяву щодо імовірного вчинення кримінального правопорушення. Однак, відомості щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено.

Проаналізувавши зміст заяви слідчий суддя встановив, що в заяві ОСОБА_6 не вказано конкретних фактів, які б могли свідчити про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, що може стати підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

На переконання колегії суддів, такі висновки слідчого судді є обґрунтованими та вмотивованими, оскільки зміст заяви ОСОБА_6 не містить викладу обставин про вчинення кримінального правопорушення. При цьому, у поданій скарзі не наведено жодних фактичних даних на підтвердження того, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення містить достатні відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Посилання заявника на вимоги ч. 4 ст. 214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Колегія суддів звертає увагу на те, що формування складу суду в Печерському районному суді м. Києва є повноваженнями даного суду та перебуває поза межами компетенції Київського апеляційного суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і відсутні підстави для її скасування, в зв`язку чим апеляційна скарга, як безпідставна, задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення за вх.№ 206317/24 від 13.09.2024 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя