н/п 1-кс/490/1374/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1604/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

17 березня 2025 року слідчий суддя Центральногорайонного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Кировограду, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , адвоката,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з керівником Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, до слідчого судді про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у кримінальному проваджені №0000073 від 30.05.2024, з визначенням застави в розмірі 187 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання мотивує тим, ОСОБА_6 має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який неодноразово намагався перетнути Державний кордон України, зокрема: 10.02.2025 в пункті пропуску «Грушів», 13.02.2025 в пункті пропуску «Краківець», 14.02.2025 в пункті пропуску «Устилуг» та 14.02.2025 в пункті пропуску «Ягодин». Також відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 001633 від 21.06.2019, видане Радою адвокатів Миколаївської області, адвокат ОСОБА_6 має право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідно рішень уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України, ОСОБА_7 тимчасово обмежений у праві виїзду з України у зв`язку з відсутністю підстав на право перетинання Державного кордону, так як вищезазначений громадянин не зміг надати на паспортний контроль документи, що підтверджують підставу для виїзду за кордон або підтвердити мету своєї поїздки.

У зв`язку із викладеним, у ОСОБА_6 , виник злочинний намір, направлений на підшукання службової особи з числа співробітників Державної прикордонної служби України, надання їй неправомірної вигоди з метою подальшого незаконного перетину через Державний кордон України свого сина ОСОБА_7 .

Так, 04.03.2025 ОСОБА_6 звернулась до військовослужбовця

НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби (заступника начальника штабу-начальника відділу оперативного планування штабу прикордонної комендатури швидкого реагування) підполковника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки була обізнана, що він займає відповідальне становище, тривалий час проходить службу в органах ДПСУ, у зв`язку з чим має відповідні повноваження щодо перетину громадян через Державний кордон України.

Наказом № 769-ос від 18.10.2024 підполковник ОСОБА_8 призначений на посаду заступника начальника штабу-начальника відділу оперативного планування штабу прикордонної комендатури швидкого реагування.

Відповідно до покладених обов`язків, ОСОБА_8 , перебуваючи

на посаді заступника начальника штабу начальника відділу має право:

за дорученням начальника штабу комендатури швидкого реагування перевіряти організацію та стан оперативно-службової діяльності в структурних підрозділах комендатури, що належать до компетенції відділу; запитувати від структурних підрозділів комендатури документи, довідки, розрахунки, пропозиції та інші матеріали, потрібні для виконання завдань, покладених на відділ; брати участь у засіданнях колегіальних органів, нарадах,

що проводяться в органах (підрозділах) військового управління, під час обговорення питань, що належать до компетенції відділу; працювати з відомостями про зміст планів застосування сил та засобів комендатури швидкого реагування; за дорученням керівництва прикордонного загону представляти комендатуру в публічно-правових відносинах з іншими державними органами, підприємствами, установами й організаціями в межах компетенції.

Таким чином, заступник начальника штабу-начальник відділу оперативного планування штабу прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби підполковник ОСОБА_8 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Так, близько 17 години 50 хвилин 11.03.2025, перебуваючи в кафе «Атмосфера», яке розташоване в приміщенні ТРЦ «Сіті Центр», за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 98, ОСОБА_6 зустрілась із ОСОБА_8 , де ОСОБА_6 , будучи обізнана про службові повноваження ОСОБА_8 та зайняття його посади в органах Державної прикордонної служби України, під час розмови запропонувала останньому отримати неправомірну вигоду, з метою сприяння незаконного перетину Державного кордону України її сина ОСОБА_7 , а також інших громадян України чоловічої статі, які підлягають призову до Збройних Сил України у зв`язку із здійснення мобілізаційних заходів.

В подальшому, близько 15 години 20 хвилин 14.03.2025, продовжуючи реалізацію свого зазначеного злочинного умислу, ОСОБА_6 перебуваючи в кафе «Атмосфера», яке розташоване у приміщенні ТРЦ «Сіті Центр», за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 98, надала ОСОБА_8 неправомірну грошову вигоду у розмірі 1500 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.03.2025 складало 62 290 гривень, за сприяння перетину державного кордону України її сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 4 до 8 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив застосувати до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту або зменьшити суму застави.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника, при цьому просила застосувати особисте зобов`язання. Також зазначила, що має захворювання, які перешкоджають застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000073 від 30.05.2024 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч.3 ст. 369 КК України.

14.03.2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку 208 КПК України.

15.03.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 04.03.2025, 11.03.2025, 14.03.2025; протоколами про проведення негласних-слідчих розшукових дій, які на разі продовжують тривати, мають гриф «таємно»; протоколом огляду місця події від 14.03.2025; заявою про добровільну видачу грошових коштів від ОСОБА_8 від 14.03.2025; протоколом добровільної видачі та огляду грошових коштів від 14.03.2025; відмови про перетин кордону гр. України ОСОБА_7 ; рапортами оперативного підрозділу та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваної ризиків передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки їй загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років. Може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують її як підозрювану, тим самим матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення. Також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено в повному обсязі всіх необхідних і можливих слідчих дій та може здійснювати дії, направлені на знищення відомостей доказового характеру про вчинення нею кримінального правопорушення. Крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки підозрювана через сталі зв`язки у державних органах та установах може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

Також суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді від 4 до 8 років позбавлення волі. Крім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого вона підозрюється вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване проти волі, честі та гідності особи.

Вказані обставини в своїй сукупності підтверджують, що в діях підозрюваної наявні ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, вона є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому покликання представників органу досудового розслідування та органу прокуратури в цій частині, слідчий суддя вважає обґрунтованими та належно вмотивованими.

Тому з урахуванням обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та час його вчинення (в умовах воєнного стану), а також його спрямування (у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг), стан здоров`я підозрюваної (має захворювання, однак які не виключають можливість тримання під вартою), суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання про застосування до підозрюваної найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів суд вважає за необхідне визначити у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України підозрюваній відповідний розмір застави.

При цьому слідчий суддя враховує, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваній розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим нею діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 (вчинення кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг), її стан здоров`я (має захворювання), а також, інші дані про її особу та ризики зазначені судом, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваній заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 гривень, що зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом, та не є завідомо непомірною для неї, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить 60 днів, а саме: з моменту затримання з 14 березня 2025 року до 12 травня 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Визначити підозрюваній ОСОБА_6 заставу в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 гривень (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті).

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок підозрювана звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками, спеціалістами, експертами в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно ч.8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1