Справа № 136/2067/24
провадження 1-кп/136/76/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2025 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000081 від 14.09.2024, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, у порушення ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 та ст. 3 Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, 14.09.2024 близько 09 години, йдучи по вулиці Гастелло у м. Липовець Вінницького району Вінницької області до магазину, на узбіччі знайшов прозорий полімерний пакет із речовиною рослинного походження у подрібненому та висушеному стані. Зрозумівши, що у пакеті знаходиться канабіс та достовірно знаючи, що це є наркотичним засобом, він вирішив залишити його собі для особистого вживання, помістивши до кишені та у подальшому незаконно зберігав його для власних потреб, без мети збуту.

Після цього, 14.09.2024 близько 09 години 20 хвилин, коли ОСОБА_4 перебував на території магазину «Сільська лавка» за адресою: вул. Гордіївська, 6 м.Липовець Вінницького району Вінницької області, він помітив, як під`їхали працівники поліції та усвідомлюючи, що незаконно зберігає наркотичний засіб - канабіс, викинув його. При перевірці документів та спілкуванні з ОСОБА_4 працівниками поліції на території вищевказаного магазину було помічено прозорий полімерний пакет з речовиною рослинного походження, який в ході огляду місця події було вилучено.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-24/18543-НЗПРАП від 18.09.2024 надана на дослідження речовина рослинного походження, яку вилучено при огляді місця події, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 37,75 грамів.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Захисник обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 06.02.2025, до початку судового засідання, через канцелярію суду подала клопотання про звільнення її підзахисного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, так як він добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування з приводу наркотичної залежності, що підтверджується довідкою КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» від 29.09.2024 за №179.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини справи та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, оскільки, він добровільно та за власним бажанням звернувся до медичного закладу та пройшов курс лікування від наркоманії, що також підтверджується зазначеною вище довідкою. Підтвердив, що правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності йому роз`яснені та зрозумілі. Розкаюється за вчинені неправомірні дії, обіцяє в подальшому такого більше не вчиняти.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України з підстав, передбачених ч.4 ст.309 КК України. Просив вирішити долю речових доказів на підставі ст. 100 КПК України та стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, ознайомившись із наданими матеріалами, приходить до переконання про необхідність закриття кримінального провадження із наступних мотивів.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною першою ст.285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У відповідності до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду із обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Аналіз наведеної норми закону про кримінальну відповідальність свідчить, що підставою для звільнення від кримінальної відповідальності в такому разі є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26 квітня 2002 року, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватись від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду зробленого у постанові від 29 листопада 2021 року у справі №357/11205/19, добровільним у контексті ч.4 ст.309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію в такої особи може бути встановлено вперше.

Як вбачається з довідки КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради від 29.09.2024 за №179 обвинувачений ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі з 18.09.2024 по 29.09.2024 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів з шкідливими наслідками.

Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого №1836 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведеної КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради ОСОБА_4 самостійно добровільно звернувся до вказаного медичного закладу 18.09.2024, про що свідчать відповідні записи та розписка, які містяться в карті. Діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних засобів з шкідливими наслідками. Призначено відповідне лікування. Завершив курс лікування 28.09.2024, виписаний в задовільному стані. Записи про порушення режиму лікування відсутні.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною, а особа, хвора на наркоманію - це особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

При цьому суд звертає увагу на те, відповідно до наказу МОЗ №297 від 08 жовтня 1998 року «Про перехід органів і закладів охорони здоров`я України на Міжнародну статистичну класифікацію хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду» в Україні здійснено перехід на Міжнародну статистичну класифікацію хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (МКХ-10), як єдиного міжнародного нормативного документу для формування системи обліку і звітності в охороні здоров`я - з 01 січня 1999 року.

Разом з тим у відповідних Стандартах, затверджених МОЗ України, діагноз «наркоманія» не використовується через відсутність такого захворювання у Міжнародній класифікації хвороб десятого перегляду (МКХ-10). При цьому згідно із шифром МКХ-10 Клас V Розлади психіки та поведінки (НО Н9) передбачено «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин».

Верховний Суд у постанові від 20 липня 2022 року у справі №621/3334/20 прийшов до висновку, що за відсутності у Національному класифікаторі хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021 діагнозу «наркоманія» слід виходити з нормативного визначення наркоманії, яке міститься у статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними».

Таким чином, суд дійшов висновку, що встановлений обвинуваченому діагноз «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів» не викликає сумнівів у тому, що обвинувачений добровільно пройшов курс лікування від захворювання, пов`язаного із наркоманією.

Матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей, які би свідчили, що ОСОБА_4 проходив лікування виключно з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст.309 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.309 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з цієї підстави.

Вказані обставини є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням, не встановлено.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що дослідженими судом доказами підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_4 страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від захворювання, пов`язаного із наркоманією, суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ч.4 ст.309 КК України для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Із врахуванням наведеного суд вважає, що клопотання захисника слід задовольнити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, а порушене відносно нього кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 14.09.2024 закрити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, питання про які суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 309 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 284-286, 288, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено 14.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 3029 грн. 12 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-наркотичний засіб - канабіс (37,75 г), в спец. пакеті «МВС Україна Експертна служба» 6067061, який поміщено до камери зберігання речових доказів Відділення поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (квитанція №11) - знищити.

-медичну карту стаціонарного хворого №1836 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до лікувального закладу КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради (м.Вінниця, вул.Пирогова, 109-в).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення.

Повний текс ухвали суду складено 06.02.2025.

СуддяОСОБА_1