УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

27 грудня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні №0003362 від 29.10.2024,

встановив:

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_4 зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003362 від 29.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 жовтня 2024 року близько 23 год. 45 хв. у ОСОБА_5 , який перебував на пішохідній частині дороги, навпроти магазину «Люба Флора», що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 30, виник умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив повз ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, у цей самий день, час та місці, ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно та з особливою жорстокістю,використовуючи та тримаючи у правій руці ніж, який був при ньому, наніс вказаним ножем численні удари в ділянки верхніх і нижніх кінцівок, голови, обличчя, шиї та тулубу ОСОБА_7 , завдавши останньому множинних тілесних ушкоджень, сильного фізичного болю та особливих страждань, впродовж яких потерпілий тривалий час залишався при свідомості.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 01 год. 30 хв. настала смерть ОСОБА_7 від множинних проникаючих сліпих ножових поранень грудної клітки, живота та шиї.

06.11.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

07.11.2024 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 05.01.2025.

Необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою орган досудового розслідування обґрунтовує неможливістю завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали та необхідністю запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України:

- підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину, оскільки санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі. Крім того, одразу після вчинення злочину ОСОБА_5 втік з місця події, що також свідчить про вказаний ризик (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речі чи предмети, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема знаряддя вчинення злочину, місцезнаходження якого не встановлено (п.2 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь-яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. Окрім того, органом досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх свідків, на яких підозрюваний може вчиняти спроби впливу з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх (п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України);

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обгрунтовується характером інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали з підстав, викладених у клопотанні. Прокурор додатково зазначив, що ризики, передбачені положеннями частини першої статті 177 КПК України, на час розгляду клопотання є актуальними.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання. Просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного браслету. Зазначив, що підозрюваний співпрацює зі слідством, щиро кається у скоєному. Враховуючи молодий вік підозрюваного, необхідно надати йому шанс виправитися.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У відповідності до ч.5 цієї ж статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.4 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України, що підтверджується, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; рапортами; протоколами огляду місця події від 29.10.2024; протоколом огляду трупа від 30.10.2024; постановою про призначення та доручення проведення судової медичної експертизи від 29.10.2024; лікарським свідоцтвом про смерть №2465 від 30.10.2024; протоколом додаткового огляду місця події від 29.10.2024; довідкою від 18.11.2024; протоколом допиту свідка від 02.11.2024; протоколом огляду відеозапису із застосуванням відеозапису від 02.11.2024; протоколами проведення слідчого експерименту від 02.11.2024, 17.12.2024; протоколом обшуку від 06.11.2024; протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка від 07.11.2024; протоколом огляду відеозапису від 07.11.2024; постановами про призначення та доручення проведення молекулярно-генетичної експертизи від 08.11.2024; супровідними листами; постановою про призначення судової медико-криміналістичної експертизи від 12.11.2024; протоколом допиту потерпілого від 08.11.2024; характеристиками; ухвалами суду №296/10324/24 від 07.11.2024, №296/11904/24 від 27.12.2024; постановою про призначення та доручення проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 28.11.2024; протоколом допиту підозрюваного від 04.12.2024.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07 листопада 2024 року у справі №296/10324/24 до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 05.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 грудня 2024 року у справі №296/11904/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003362 від 29.10.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України до чотирьох місяців, тобто до 06.03.2025.

При цьому, слідчий суддя враховує ризики, які не зменшились і продовжують існувати, які виправдовують тримання особи під вартою.

Зокрема, продовжує існувати ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі.

У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На обґрунтування ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що тяжкість покарання збільшує його ймовірність, а також враховує особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. Окрім того, одразу після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 втік з місця події.

Також продовжує існувати ризик знищити, сховати або спотворити підозрюваним речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки знаряддя злочину органом досудового розслідування ще не віднайдено.

Слідчий суддя не виключає ризику незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на свідків з метою схилити їх до відмови від наданих показань на свою користь.

Крім того, слідчий суддя вважає достатньо доведеним продовження існування ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, зокрема проти життя та здоров`я людини, враховуючи характер та обставини інкримінованого кримінального правопорушення.

Разом з тим, суд вважає не достатньо доведеним продовження існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас, даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, беручи до уваги особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, має задовільний здоров`я, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під вартою до 24 лютого 2024 року включно.

Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Беручи до уваги приписи п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави слідчим суддею не визначається, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.

Враховуючи вищевикладене, клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 06 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1