УХВАЛА

23 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 991/493/22

провадження № 51-5553 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Вищого антикорупційного суду від 06 березня 2024 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 вересня 2024 року,

встановив:

За вироком Вищого антикорупційного суду від 06 березня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України (далі - КК), та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням її права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень, на строк 3 роки, з конфіскацією половини (1/2) належного їй майна.

Зараховано у строк покарання ОСОБА_5 строк її попереднього ув`язнення з 16 по 17 січня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено строк покарання у виді позбавлення волі обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили.

Постановлено, що строк відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади поширюється на увесь час відбування основного покарання у виді позбавлення волі та, крім цього, на строк, встановлений вироком суду (що належить обчислювати з моменту відбуття основного покарання у виді позбавлення волі).

Також, цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 209 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням його права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень, на строк 2 роки, з конфіскацією чверті (1/4) належного йому майна.

Зараховано у строк покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 16 по 18 січня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено, що строк відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади поширюється на увесь час відбування основного покарання у виді позбавлення волі та, крім цього, на строк, встановлений вироком суду (що належить обчислювати з моменту відбуття основного покарання у виді позбавлення волі).

Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.

Постановлено частково задовольнити цивільний позов ДП «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ДП «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України майнову шкоду в розмірі 749 871,56 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні апеляційних скарг сторони захисту, апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, а вирок Вищого антикорупційного суду від 06 березня 2024 року змінено. Постановлено з призначеного ОСОБА_6 покарання виключити додаткове покарання у виді конфіскації чверті (1/4) належного йому майна. В іншій частині вирок залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо його підзахисної.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.

Крім того, згідно з частиною 5 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до якихсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій та по суті посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Водночас, захисник, вказуючи на те, що апеляційним судом не надано відповідей на всі доводи апеляційних скарг захисників, не конкретизує на які саме доводи цих апеляційних скарг не надано відповіді судом апеляційної інстанції.

Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставою для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Однак, захисник у касаційній скарзі просить скасувати судові рішення та визнати ОСОБА_5 невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за частиною 5 статті 191 КК та виправдати, у зв`язку з недоведеністю наявності в її діях складу кримінального правопорушення, однак такі вимоги викладено не у відповідності до статті 436 КК.

Також, в порушення вимог частини 5 статті 427 КПК захисник не долучив до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень.

При цьому, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК захисник не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Вищого антикорупційного суду від 06 березня 2024 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 вересня 2024 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3