КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/7465/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваної: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 з доповненнями на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2024 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, у кримінальному провадженні №0001308 від 27 червня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2024 року у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погодженого прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красногірка Голованівського району Кіровоградської області, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, у кримінальному провадженні №0001308 від 27 червня 2024 року запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, одночасно зобов`язавши підозрювану прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій, відповідно до отриманих нею повідомлень.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні №0001308 від 27 червня 2024 року;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 04 січня 2025 року включно, але не більше строку досудового розслідування.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою прокурор другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування, визначивши заставу у розмірі 330 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 999 240 грн; у разі внесення застави покласти на підозрювану наступні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Уважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки під час ухвалення рішення, судом у достатній мірі не враховано обставини, передбачені статтею 178 КПК України, та наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, які суд повинен враховувати під час обрання запобіжного заходу та які можуть вплинути на забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а відтак забезпечення дієвості кримінального провадження.

У мотивування скарги зазначає, що судом не надано належної правової оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, який обґрунтовується тим, що підозрюваній повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацію майна, ОСОБА_7 проживає сама, має повнолітнього сина, який проживає окремо, тобто ОСОБА_7 не має стійких соціальних зав`язків, які б утримували її на території міста Києва та завадили останній ефективно переховуватись на території іноземних держав.

Також уважає, що слідчим суддею не надано належної оцінки ризикам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, який обґрунтовується тим, що на даний час у даному кримінальному провадженні не встановлено обставини, які підлягають доказуванню; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрювана ОСОБА_7 , не будучи обмеженою у свободі пересування, з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії, направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи те, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з обмеженням волі, неможливо буде запобігти контактам ОСОБА_7 з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими остання не будучи обмежена у свободі пересування, зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що обґрунтовується тим, що підозрювана може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, у тому числі з метою приховання доказів у справі та уникнення кримінальної відповідальності.

Вказує, що підозрювана ОСОБА_7 працездатна, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали застосуванню до неї даного запобіжного заходу, не хворіє.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, а також думку підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001308 від 27 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 відповідно до своїх посадових обов`язків, виконуючи організаційно-розпорядчі функції з організації роботи ДЗ «ЦМСЕК МОЗ України», використовуючи службовий авторитет, свої зв`язки зі службовими особами, інші можливості, зумовлені займаною посадою, та мала вплив на голову та на членів Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, у тому числі як на працівників закладу.

Зокрема, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив тривале стаціонарне та амбулаторне лікування у медичних закладах міста Києва у зв`язку з наслідками перенесених у травні 2017 та навесні 2023 року інсультів.

У зв`язку з гострим порушенням мозкового кровообігу, що спричиняє ушкодження тканин мозку і розлади його функцій (інсульт), ОСОБА_10 діагностовано стійкий розлад функцій організму, що при взаємодії з зовнішнім середовищем призводить до обмеження його життєдіяльності через перенесені інсульти та інші оперативні втручання, у зв`язку з чим у нього наявні підстави встановлення ІІ (другої) групи інвалідності згідно з Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я від 05 вересня 2011 року №561.

З цією метою ОСОБА_10 на початку 2024 року звернувся до медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) у Шевченківському районі м. Києва, після вивчення документів, зібраних з метою проходження медико-соціальної експертизи для встановлення інвалідності, був повідомлений, що перенесені захворювання та його стан здоров`я відповідають ІІ (другій) групі інвалідності, але незважаючи на це, був направлений для консультації до Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України.

04 листопада 2024 року о 17:22 год. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі пункту 1 частини першої статті 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

05 листопада 2024 року о 17:15 год. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

06 листопада 2024 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001308 від 27 червня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2024 року у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погодженого прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красногірка Голованівського району Кіровоградської області, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, у кримінальному провадженні №0001308 від 27 червня 2024 року запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, одночасно зобов`язавши підозрювану прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій, відповідно до отриманих нею повідомлень.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні №0001308 від 27 червня 2024 року;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 04 січня 2025 року включно, але не більше строку досудового розслідування.

Відповідно до статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом частин першої-четвертої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. «с» статті 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, достатньою мірою підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про виявлення кримінального правопорушення та внесення відомостей до журналу єдиного обліку Національної поліції України від 27 червня 2024 року; заявою про вчинення злочину, що надійшла від ОСОБА_10 від 10 липня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10 липня 2024 року; копіями медичних документів, наданих ОСОБА_10 під час допиту 10 липня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25 жовтня 2024 року; копіями медичних документів, наданих ОСОБА_10 під час допиту 25 жовтня 2024 року; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 04 листопада 2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05 листопада 2024 року; протоколом огляду речей від 05 листопада 2024 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_7 від 04 листопада 2024 року; протоколом обшуку приміщення Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» від 04 листопада 2024 року; протоколом огляду документів виявлених в приміщенні Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» від 05 листопада 2024 року; документами, виявленими в приміщенні Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» 04 листопада 2024 року; повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 05 листопада 2024 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами в їх сукупності.

Крім того, слідчим суддею враховано, що підозрювана ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з тим, слідчим належно не мотивовано, а прокурором під час розгляду клопотання не доведено чому інший запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_7 взято до уваги особу підозрюваної, не судимість останньої та постійне місце її проживання, а також позитивну характеристику з місця роботи та проживання, враховуючи, що сама по собі ступінь тяжкості злочину, що інкримінується особі, не може бути безумовною підставою для обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, проте стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням даних про особу підозрюваної та конкретних обставин інкримінованих їй кримінальних правопорушень, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, наведеним слідчим у клопотанні, не забезпечать виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваної на свободу.

Посилання захисника на дані про особу підозрюваної були враховані слідчим суддею у сукупності з процесуальною поведінкою останньої, внаслідок чого слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, - у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про недоведеність слідчим у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання тих обставин, що заявлені органом досудового розслідування ризики мають такий ступінь небезпеки, якому зможе запобігти лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою. Такі обставини не доведені і в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, дані про особу підозрюваної та інші обставини, передбачені статтею 178 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин щодо неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано застосував щодо підозрюваної більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, спеціаліста та інших учасників кримінального провадження; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність у певній мірі вказаних ризиків, проте клопотання органу досудового розслідування та додані до нього матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання підозрюваній такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою.

Доводи сторони обвинувачення стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю злочину, та підстав уважати його занадто м`яким колегія суддів не вбачає.

При цьому, апеляційна скарга не містить та прокурором не наведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваної, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись статтями 176-178, 181, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 з доповненнями - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3