У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2544/24

Номер провадження 1-кс/184/101/25

19 лютого 2025 року

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Покров клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2025р. до слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна, зазначивши, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000305 від 14.12.2024 року за фактом того, що в ході проведення дослідження автомобіля «HYUNDAI ACCENT» державний номерний знак НОМЕР_1 виявлено, що первинний номер кузову та дублююча таблиця з ідентифікаційним номером підлягали змінам, шляхом видалення деталі з первинним ідентифікаційним номером та табличкою і подальшим вварюванням на його місце аналогічної деталі з літеро-цифровим позначенням «KMHVA31NPTU090265» та таблицею з літеро-цифровим позначенням «KMHVA31NPTU090265» не в умовах заводу виробника.

13.12.2024 року в рамках проведення досудового розслідування на Автомобіль, який належить ОСОБА_3 , а саме автомобіля «HYUNDAI ACCENT» державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 було накладено арешт.

До теперішнього часу працівниками поліції не проведено експертизи по вищезазначеному транспортному засобу хоча вже сплинув великий обсяг часу та у розпорядженні дізнавачів по кримінальному провадженню перебуває огляд місця події за результатами проведення якого зафіксовано стан автомобіля та висновок експертного дослідження № 04/1245/5Д від 13.12.2024, яким також зафіксовано стан автомобіля на момент вилучення. Тому просить суд зняти арешт з вищевказаного транспортного засобу.

Власник майна ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив клопотання задовольнити.

Прокурор надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення клопотання не заперечував.

Дізнавач надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду від 18.12.2024 було накладено арешт на автомобіль «HYUNDAI ACCENT» державний номерний знак НОМЕР_3 зеленого кольору, з метою подальшого проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000305 від 14.12.2024 року.

Відповідно до статті 170 ч.2 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до статті 170 ч.3 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 170 ч.6 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

При цьому відповідно до відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора і може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В силу абз. 2 ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням, зокрема іншого власника або володільця майна , якщо вони доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Постановою №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року про судову практику в справах про зняття арешту з майна роз`яснено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано

В судовому засіданні встановлено, що арешт на автомобіль «HYUNDAI ACCENT» державний номерний знак НОМЕР_3 зеленого кольору накладено 18.12.2024р.

До теперішнього часу працівниками поліції не проведено експертизи по вищезазначеному транспортному засобу, окрім первинного експертного дослідження у ТСЦ № 1245 відповідно до висновку № 04/1245/5Д від 13.12.2024 року якого стан автомобіля повністю зафіксовано.

Таким чином, подальше перебування зазначеного автомобіля під арештом жодним чином не може служити цілям досягнення дієвості кримінального провадження та тим завданням досудового розслідування, які були вказані при винесенні рішення про арешт майна, а саме не зможе призвести до приховування, пошкодження, псування або знищення слідів кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 170 ч.6 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170, 171, 172 ч.2, 173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт з автомобіля «HYUNDAI ACCENT» державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який відповідно до довіреності №НТР 824982, котра зареєстрована в реєстрі за №95 перебуває у володінні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині обмеження користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1