1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5787/24 1-кс/335/5292/2024
27 грудня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, розлучений, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, освіта неповна середня, не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, -
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками яких є: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинене організованою групою; незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинене повторно, організованою групою; незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу, вчинене повторно, організованою групою, за обставин викладених у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 11.09.2024.
Посилаючись на обґрунтованість підозри, на те, що встановлені раніше ризики не зменшилися, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 31.12.2024, до закінчення якого неможливо закінчити досудове розслідування, оскільки 15.11.2024 сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження, ознайомлення з якими триває на даний час, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування.
27.12.2024 адвокат ОСОБА_5 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_4 , подав клопотання про зміну запобіжного заходу.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, з підстав зазначених у клопотанні. Зазначив, що ризики не зменшилися та продовжують існувати. Також, просив відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Подав клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , та заперечення на клопотання про продовження запобіжного заходу, відповідно до яких зазначено, що прокурор у клопотанні посилається на наявність відносно ОСОБА_4 ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, всупереч вимогам ст. 184, 199 КПК України, прокурор не обґрунтовує існування вказаних ризиків, та доказів їх наявності суду не надав. Щодо ризику переховування від суду, прокурор обґрунтовує його наявність тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість злочинів та невідворотність покарання почне переховуватися. Однак, зазначений ризик лише припущення прокурора, а його обґрунтування тяжкістю та суворістю покарання суперечить практиці ЄСПЛ з цього питання. В свою чергу, ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, родину та постійне місце проживання, жодних дій направлених на переховування не здійснював. Крім того, 30.05.2024 після проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , останньому слідчим було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України та клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язавши ОСОБА_4 самостійно з`явитись 31.05.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. 31.05.2024, не маючи на меті переховуватись від слідства та суду, ОСОБА_4 з`явився у призначений день до суду, де відносно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Щодо ризику незаконного впливу на свідків, прокурор обґрунтовує його наявність тим, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, оскільки знає їх анкетні дані та місце мешкання. Однак, прокурор будь-яких обґрунтувань такого ризику не наводить, виходячи з матеріалів кримінального провадження основні свідки це залегендовані особи, анкетні дані та місце мешкання, яких ОСОБА_4 не відомі. Прокурор у клопотанні не посилається на необхідність допиту будь-яких свідків, заяв від них про незаконний вплив з боку ОСОБА_4 на них або про побоювання такого впливу суду не надано. У свою чергу, з боку ОСОБА_4 жодних дій направлених на незаконний вплив на будь-яку особу не здійснювалось. Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження злочинної діяльності, прокурор обґрунтовує його наявність тим, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність, у зв`язку з відсутністю стійких соціальних зв`язків та постійного джерела доходів. Однак, таке твердження слідчого суперечить матеріалам кримінального провадження, та практиці ЄСПЛ. Доводи сторони обвинувачення, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, про наявність яких зазначено прокурором, не підтверджуються наданими стороною обвинувачення матеріалами і прокурором у судовому засіданні не доведені. Також, у них відсутні відомості, які б давали підстави вважати, що з`явилися нові ризики. Крім того, просить врахувати, що ОСОБА_4 тривалий час перебуває під вартою. У зв`язку з чим, просить у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , відмовити, та змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
30.05.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
31.05.2024 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 29.07.2024, з можливістю внесення застави у розмірі 242 240,00 грн., який неодноразово продовжувався слідчим суддею, востаннє ухвалою слідчого судді від 13.12.2024 до 30.12.2024, на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2024 року.
11.09.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.
15.11.2024 сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а також розпочато ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке триває до теперішнього часу.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Частиною 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частина 3 ст. 199 КПК України визначає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно до ст.201 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, захисника обраний раніше запобіжний захід може бути змінений.
Під час судового розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Зокрема, при розгляді клопотання слідчий суддя, також, оцінює підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.
Слідчим у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.
У клопотанні слідчий вказує, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що зазначено вище.
Слідчим суддею оцінено негативні наслідки для підозрюваного та інших осіб, які в даному конкретному випадку не перевищують необхідності забезпечення досягнення завдань у даному кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 29 Конституції України, передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Так, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
У ході судового розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, слідчим суддею встановлено, що на даний момент існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.
Зокрема, у справі «Волосюк проти України» («SergeyVolosyuk v. Ukraine», рішення від 12 березня 2009 р.). Європейський суд з прав людини наголосив, "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою…
Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку» (п. 51).
Разом з тим, у контексті вказаних вище стандартів Європейського суду з прав людини, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 більше шести місяців перебуває під вартою, при цьому 15.11.2024 строк досудового розслідування завершено та сторонам кримінального провадження надано доступ до матеріалів, ознайомлення з якими триває по теперішній час, тобто з цього часу жодних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні не проводиться, тому вважаю, що доводи прокурора про те, що лише подальше тримання підозрюваного під вартою може забезпечити його належну процесуальну поведінку на даний час не можна вважати підтвердженими та належно обґрунтованими, оскільки з огляду на рішення Європейського суду ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку (Панченко проти Росії § 106) та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Ноймайстер проти Австрії §10), вагомість наявних доказів може бути важливим фактором, що свідчить про наявність в минулому і зараз серйозних ознак вини, само по собі не може служити виправданням тривалого тримання під вартою (Дереджі проти Туреччини §38). Відсутність роботи не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (Сулаоя против Естонії§ 64), а наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективу про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).
При цьому, виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
Водночас встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, соціальні зв`язки.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, враховуючи сукупність наведених обставин, зокрема ту обставину, що лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя вважає за доцільне змінити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід.
При цьому вважаю, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Також, слід зазначити, що прокурором не доведено, що саме на теперішній час, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За таких обставин, клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню, а запобіжний захід відносно ОСОБА_4 зміні на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що, на думку слідчого судді буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у вказаному кримінальному провадженні.
Таким чином, підстав для задоволення клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , - не встановлено, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 206, 309 КПК України,
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без задовольнити.
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному, залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, у межах строку досудового розслідування, до 10 січня 2025 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти у залі суду і доставити до місця проживання.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1