Справа № 583/4917/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2025 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представниці потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання представника потерпілої про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2024 року за №0000640, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Целінограда Целіноградської області Казахстан, громадянина України, з професійно технічною освітою, розлученого, фізичної особи-підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області з 27 вересня 2024 року перебуває вказане кримінальне провадження.

18 лютого 2025 року від представника потерпілої, адвоката ОСОБА_5 , надійшло клопотання про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову, яке мотивує тим, що потерпілою ОСОБА_4 в порядку ст. 128 КПК України було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 та АТ АС «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме з обвинуваченого - моральної шкоди в розмірі 864000,00 грн. в зв`язку із смертю її малолітнього сина. Шкода до цього часу їй не відшкодована. Проте потерпілій та її представнику стало відомо, що обвинуваченим та його захисником вживаються заходи щодо оформлення нотаріально посвідченої довіреності на право управління його майновими активами іншими особами, в тому числі з правом відчуження такого майна. Так захисником було подано клопотання до суду про надання дозволу на вчинення нотаріусом таких нотаріальних дій ОСОБА_8 . Незважаючи на те, що судом було відмовлено у задоволенні цього клопотання, обвинувачений не позбавлений можливості посвідчити таку довіреність в іншому визначеному законом порядку. Враховуючи, що сума заявленого цивільного позову є значною, а в разі надання довіреності іншим особам на управління майном, в ОСОБА_6 буде можливість продати майно, на яке можливо буде звернути стягнення в разі задоволення судом позову. Тому є ризик того, що він не буде відшкодувати потерпілій заподіяну шкоду. В зв`язку з цим вважає за необхідне накласти арешт на його майно для забезпечення цивільного позову та просить накласти арешт на транспортні засоби, які належать обвинуваченому, а саме: автомобіль CHEVROLET CAPTIVA, 2016 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 ; автомобіль MAN 19.343, 1996 року випуску, ДНЗ НОМЕР_2 ; автомобіль DAF 95 XF 430, 2004 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3 ; автомобіль КАМАЗ 5510, 1987 року випуску, ДНЗ НОМЕР_4 /т. 3, а.с. 59-61/

10 березня 2025 року від захисника ОСОБА_7 надійшло заперечення на клопотання про арешт майна, яке мотивує тим, що клопотання є безпідставним, необґрунтованим, порушує принцип співмірності та є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Вважає, що стороні потерпілої було відомо про намір видати довіреність ОСОБА_6 ще на досудовому розслідуванні, проте ні потерпіла, ні її представник не зверталися з таким клопотанням ні на досудовому розслідуванні, ні в підготовчому судовому засіданні, тому на даному етапі судового розгляду вона такого права не має. Представником потерпілої не наведено жодного ризику, який би свідчив про вжиття стороною захисту заходів, спрямованих на відчуження належних обвинуваченому транспортних засобів. Також не надано відповідної довідки з регіонального сервісного центру про належність транспортних засобів ОСОБА_6 на даний час та доказів про його вартість. Ухвалою слідчого судді від 17 липня 2024 року вже накладено арешт на автомобіль CHEVROLET CAPTIVA, 2016 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , який є речовим доказом у кримінальному провадженні / Т. 3, а.с.125-127/.

В судовому засіданні потерпіла та її представник клопотання про арешт майна підтримали.

Представник ОСОБА_5 вказала, що цивільний позов було заявлено в ході підготовчого судового засідання, обвинувачений та його захисник вживали спроби для відшкодування шкоди потерпілій, обвинувачений визнавав свою винуватість. Зараз він фактично вину не визнає, тому у потерпілої є сумніви щодо відшкодування шкоди, оскільки він має намір уникнути відшкодування шкоди шляхом відчуження належного йому майна. Відносно заяв захисника щодо співмірності, вказала, що ч. 3 ст. 171 КПК визначає що повинно бути зазначено в клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна обвинуваченого, це розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог та докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. Якщо сторона захисту вважає, що вартість транспортних засобів перевищує суму 864000,00 грн. заявлено в цивільному позові, то саме ця сторона повинна надати докази про вартість транспортних засобів.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечили проти клопотання.

Захисник ОСОБА_7 зазначив, що це клопотання виникло через те, що рідні обвинуваченого перестали надавати потерпілій кошти в порядку відшкодування шкоди. Вважає, що вартість майна повинна бути спів мірною розміру шкоди відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що його винуватість не доведена, тому він не повинен відшкодувати шкоду потерпілій.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Дослідивши матеріали кримінального провадження /в межах заявленого клопотання/, суд дійшов висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження / ч. 1 ст. 170 КПК України/.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до частин 10-11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2024 року в ході підготовчого судового засідання потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, із ОСОБА_6 864000,00 грн в порядку відшкодування моральної шкоди, з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - 23000,00 грн в порядку відшкодування матеріальної шкоди та 96000,00 грн в порядку відшкодування моральної шкоди / Т. 1 а.с. 92-97/.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2024 року цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000640 від 15 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, потерпілу визнано цивільним позивачем, обвинуваченого ОСОБА_6 та Приватне акціонерне товариства «Страхова група «ТАС» визнано цивільними відповідачами / Т. 1 а.с. 162/.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 липня 2024 року накладено арешт на майно, яке було вилучене 15 липня 2024 року в ході невідкладного обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_6 , в тому числі на автомобіль CHEVROLET CAPTIVA, 2016 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 чорного кольору, який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 від 07 вересня 2017 року, виданого центр 5943, зареєстрований за ОСОБА_6 , який поміщено на зберігання до автостоянки Охтирського РВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Охтирка, вул. Незалежності, 29 / Т. 2 а.с. 29-30/. Вказаний автомобіль постановою слідчого від 16 липня 2024 року визнано речовим доказом / Т. 2 а.с. 24-27/.

Відповідно до довідки Територіального сервісного центру № 5943 від 12 вересня 2024 року згідно облікових даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані транспортні засоби: автомобіль CHEVROLET CAPTIVA, 2016 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 ; автомобіль MAN 19.343, 1996 року випуску, ДНЗ НОМЕР_2 ; автомобіль DAF 95 XF 430, 2004 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3 ; напівпричіп SCHMITZ S 01,1999 року випуску , ДНЗ НОМЕР_6 ; автомобіль КАМАЗ 5510, 1987 року випуску, ДНЗ НОМЕР_4 /Т. 3 а.с. 10/.

Відповідно до частин 1, 2, 4-5, 7 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що захисник обвинуваченого ОСОБА_7 06 січня 2025 року звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про надання дозволу для вчинення нотаріусом нотаріальних дій в умовах ізолятора або в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», до якого надав проєкт довіреності від імені ОСОБА_6 на уповноважену особу ОСОБА_8 для надання їй повноважень з питань придбання на його ім`я, відчуження, здачі в оренду, передачу в заставу чи іпотеку з метою забезпечення його зобов`язань, прийняття в дар, а також вчинення будь-яких дій щодо належного йому рухомого та нерухомого майна / Т. 2 а.с. 121/.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від07 січня 2025 року у задоволенні цього клопотання було відмовлено та роз`яснено обвинуваченому його право на посвідчення довіреності начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора відповідно до ч. 2 ст. 245 ЦК України/.

Таким чином обвинувачений має можливість видати довіреність іншій особі на розпорядження його рухомим та нерухомим майном.

Суд вважає, що ці обставини доводять ризики, що ОСОБА_6 може вчинити дії щодо приховування, передачі, відчуження належного йому майна. Тому є підстави для задоволення клопотання про арешт транспортних засобів шляхом заборони їх відчуження.

Проте клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки на автомобіль CHEVROLET CAPTIVA, 2016 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 липня 2024 року накладено арешт.

Керуючись ст. ст. 170- 175 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково клопотання представника потерпілої, адвоката ОСОБА_5 , про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на майно, транспортні засоби:

1.автомобіль MAN 19.343, 1996 року випуску, ДНЗ НОМЕР_2 ;

2.автомобіль DAF 95 XF 430, 2004 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3 ;

3.автомобіль КАМАЗ 5510, 1987 року випуску, ДНЗ НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Целіноград, мешканцю АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 14 грудня 2000 року Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області.

Відмовити в задоволенні іншої частини клопотання.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст проголошено 13 березня 2025 року о 08 годині 30 хвилин.

Цивільний позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка та мешканка АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 , виданий Охтирським МВ УДМС України в Сумській області 20 березня 2013 року.

Цивільний відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Целіноград, мешканець АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 14 грудня 2000 року Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1