Справа № 358/55/25 Провадження № 1-кс/358/24/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , поданого у рамках кримінального провадження №0000169, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубівка Таращанського району Київської області, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимий, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 15.01.2025 року звернулася до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Обухівського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 14 січня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000169, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 січня 2025 року, близько 03 години 00 хвилин (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , знаходився за місцем свого проживання, а саме в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 маючи умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання тяжких наслідків, наніс не менше двох ударів руками по голові потерпілій ОСОБА_8 , від яких вона упала на підлогу та після чого ОСОБА_5 наніс останній не менше п`яти ударів ногами по тулубу.

У результаті завданих ударів ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження а саме: політравма, важка черепно-мозкова травма, забій головного мозку, гостра лівобічна субдуральна гематома, субарохноїдальний крововилив, закрита травма грудної клітини, множинні двобічні переломи ребер, двобічний гемиторакс, правобічний пневмоторакс, численні садна, гематоми голови та тулуба.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесне ушкодження, яке відповідно до правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

14.01.2025 за наявності обґрунтованих доказів у вчиненні вказаного злочину, кваліфікованого за ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами, що містяться у:

Протоколі огляду місця події від 13.01.2025;

Протоколах допитів свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ;

Довідкою з МЛ №2;

Протоколом перегляду відеозаписів з службових нагрудних камер поліцейських;

Іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, згідно з вимогами ст. ст. 177 та 183 КПК України, метою і підставами застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

Підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави стороні обвинувачення вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так згідно вимог ст. ст. 177 та 181 КПК України, метою і підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність наступних ризиків, передбачених ст.177 КПК України:

п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України: «Переховуватися від органів досудового слідства та суду»:

Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин, вчинений проти життя та здоров`я особи, відповідальність за який чинним Кримінальним Кодексом України передбачена у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, а тому вказані обставини дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: «Незаконно впливати на свідків»:

Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 добре знайомий зі свідками у кримінальному провадженні - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та на даний час у кримінальному провадженні не зібрані всі докази, а тому незаконний вплив з боку підозрюваного на свідків може призвести до зміни їх показів та перешкодити кримінальному провадженню таким чином, а тому, існують підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчиняти різні дії, спрямовані до відмови свідків в подальшому давати показання стосовно обставин вчиненого злочину чи спотворення об`єктивної істини.

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: «Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється»:

Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 ні де не працевлаштований, соціальних зв`язків не має, зловживає спиртними напоями, а тому вказані обставини дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення - злочин.

Згідно зі ст. 178 КПК України обставинами, що враховуються при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу є:

Вагомість наявних доказів про вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення.

Сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів дає достатні підстави підозрювати у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_5 .

Тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Даних щодо неможливості утримання підозрюваного через вік чи стан здоров`я в умовах позбавлення волі (СІЗО, ІТТ) немає.

Наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання.

ОСОБА_5 працездатний, який не працює та не навчається.

На даний час є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваному зникнути та переховуватись від слідства та суду для уникнення кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, оскільки під впливом розуміння інкримінованого йому правопорушення ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній вчинив тяжкий злочин та може уникати явки до органу досудового слідства та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування.

До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. п. 3, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в разі застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, органи досудового розслідування не зможуть в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матимуть можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками кримінального провадження, здійснення останнім впливу на свідків по кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по провадженню.

Вище зазначені відомості свідчать про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування, а також застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а інтереси суспільства переважають обмеження в правах, які має підозрюваний ОСОБА_5 на час досудового розслідування, а тому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки нікому буде забрати його матір із лікарні. Йому зрозуміла позиція обвинувачення. Просив відмовити у задоволенні клопотання, застосувати до нього домашній арешт.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або особисте зобов`язання.

Слідчий суддя, вислухавши сторони кримінального провадження, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, дослідив матеріали клопотання, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню зважаючи на таке.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу Обухівського о районного управління поліції ГУНП в Київській області, знаходиться кримінальне провадження № 0000169, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У відповідності до ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Запобіжні заходи - це сукупність превентивних заходів забезпечення кримінального провадження, які спрямовані на забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, засудженого через певне обмеження їхніх особистих прав.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України.

За своїм етимологічним змістом, ризик - це поєднання ймовірності та наслідків несприятливих подій, кількісна оцінка небезпек, що визначається як частота однієї події при настанні іншої.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Встановлено, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а саме в тому, що ОСОБА_5 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

14 січня 2025 року ОСОБА_5 вручене письмове повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Санкція ч.1 ст.121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, у відповідності до ст.183 КПК України, до ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч.1-4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», у справі «Феррарі-Браво проти Італії») наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин. Затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Крім цього на теперішній час слідчий суддя не може надати повну оцінку належності, допустимості, достовірності зібраним доказам, оскільки така оцінка може бути надана тільки під час розгляду справи по суті.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена прокурором у судовому засіданні сукупністю належних та допустимих доказів, зібраних у кримінальному провадженні, та досліджених у судовому засіданні.

Також, слідчий суддя вважає, що зазначений слідчим у клопотанні перелік ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на свідків, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є обґрунтованим та підтверджується долученими до клопотання доказами.

Про існування зазначених ризиків, відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України, свідчать такі обставини, як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан його здоров`я, відсутність у підозрюваного місця роботи, відсутність джерел доходу, міцність соціальних зав`язків підозрюваного, який не одружений, не має дітей на утриманні, проте сам знаходиться на обліку у лікаря нарколога, за місцем свого проживання характеризується з негативної сторони, наявність у підозрюваного судимостей за вчинення корисливих злочинів, за які він отримував реальні строки покарання, які відбував в місцях позбавлення волі та 13.12.2024 звільнився з Білоцерківської ВК №3 Київської області, крім цього кримінальне правопорушення вчинив проти особи похилого віку.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор у клопотанні, оцінивши в сукупності всі обставини, визначені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, слідчий суддя вважає встановленим, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя , суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину , вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 369, 372, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 березня 2025 року включно, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» (04050, м. Київ, Шевченківський район, вул. Дегтярівська, 13).

Термін початку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відраховувати з 15 січня 2025 року.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 17 січня 2025 року о 10.30.

Слідчий суддя ОСОБА_1