Справа № 192/59/25
Провадження № 1-кс/192/32/25
Ухвала

Іменем України

13 січня 2025 року

Слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000004, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,

встановив:

Прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_2 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

Клопотання обґрунтовується тим, що 08.01.2025 до ЧЧ ВП № 1 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 08.01.2025 на блок посту «Солонянський», розташованого на а/д Н-08, с. Червонокам?яне Дніпропетровської області, було зупинено автомобіль марки Форд Мандео з д.н. НОМЕР_3 під керуванням військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час перевірки документів, пред`явив працівникам поліції посвідчення водія на своє ім?я з явними ознаками підробки (ЖЄО 261 від 08.01.2025). За даним фактом 09.01.2025 було розпочато кримінальне провадження № 0000004 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу. 08.01.2025 в ході огляду місця події ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції водійське посвідчення на своє ім?я серії НОМЕР_1 , котре має явні ознаки підробки, а саме різниться колір, шрифт та галогрофічні елементи захисту від встановленого оригінального зразку, котре в подальшому поміщено до спец пакету PSP № 1339447 та вилучено до ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області.

Прокурор посилається на те, що зазначене посвідчення водія має значення речового доказу, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення, постановою дізнавача було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження. В ході досудового розслідування у органу дізнання виникла необхідність в збережені речових доказів по кримінальному провадженню, попередження можливості їх знищення або пошкодження, забезпечення подальшого належного зберігання до призначення та проведення всіх необхідних судових експертиз, а саме судово-технічної експертизи документу. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до втрати або знищення вказаного речового доказу, що унеможливить в подальшому проведення повного та всебічного досудового розслідування та встановлення обставин котрі підлягають доказуванню по кримінальному провадженню.

Прокурор вказує, що власником посвідчення водія серії НОМЕР_1 є ОСОБА_4 .

Прокурор та власник майна у судове засідання не прибули, причини неявки не повідомили.

З огляду на правила, встановлені ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання прокурора, власника майна не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обґрунтованість клопотання прокурора, суд дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 09 січня 2025 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000004 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. За змістом витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2025 до ЧЧ ВП № 1 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області на блок посту «Солонянський», розташованого на а/д Н-08, с. Червонокам?яне Дніпропетровської області, було зупинено автомобіль під керуванням військовослужбовця ОСОБА_4 , який під час перевірки документів, пред`явив працівникам поліції посвідчення водія на своє ім?я явними ознаками підробки (ЖЄО 261 від 08.01.2025).

За змістом пояснення ОСОБА_4 посвідчення водія замовляв в мобільному додатку в невідомої особи 30 листопада 2024 року за винагороду 15000 грн, забрав 20 грудня 2024 року у відділенні Нової пошти у місті Нікополі по вул. Шевченка.

Згідно з протоколом огляду від 08.01.2025 посвідчення водія НОМЕР_1 було поміщено до спец пакету та вилучено до ВП № 1 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області.

09 січня 2025 року постановою дізнавача визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000004 від 09.01.2024 бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий суддя зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на викладені обставини є підстави та розумні підозри вважати, що посвідчення водія, на яке прокурор просить накласти арешт, є предметом кримінального правопорушення, а, отже, воно може бути використане як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Наведені прокурором доводи про необхідність його арешту з метою збереження речового доказу є обґрунтованими.

Слідчий суддя також вважає, що накладення арешту на зазначене майно шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження за вказаних обставин є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставинам кримінального провадження станом на час прийняття рішення.

Таким чином, слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000004, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1