Справа № 450/5314/24 Провадження № 1-кс/450/211/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

в с т а н о в и в:

25 березня 2025 року ОСОБА_3 звернувся із клопотанням, у якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 листопада 2024 року на автомобіль марки «Toyota» моделі «Land Cruiser» 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 зареєстрований в Республіці Польща на ОСОБА_4 , користувачем якого є ОСОБА_3 ; свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ; два ключі запалювання до вказаного автомобіля.

Мотивував клопотання тим, що постановою слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 20 лютого 2024 року закрито кримінальне провадження № 0000959 від 11 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України. З огляду на вказане, відсутня потреба у подальшому перебуванні вказаного майна у статусі арештованого. Враховуючи викладене вище, просив клопотання задовольнити.

В судове засідання 26 березня 2025 року не з`явилися всі учасники розгляду клопотання, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. У вказаний день прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подано клопотання, згідно мотивів якого не заперечував щодо задоволення клопотання та просив проводити розгляд справи у його відсутності та без участі слідчого.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з тим, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу не здійснювалося відповідно до ст. 107 КПК України.

Розглянувши подане клопотання, додані до нього документи та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 листопада 2024 року накладено арешт на автомобіль марки «Toyota» моделі «Land Cruiser» 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 зареєстрований в Республіці Польща на ОСОБА_4 , користувачем якого є ОСОБА_3 ; свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ; два ключі запалювання до вказаного автомобіля

Як вбачається з наведеної ухвали, необхідність накладення арешту на вказане майно була обумовлена потребою у збереженні речових доказів і проведення необхідних експертиз.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 20 лютого 2024 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, закрито кримінальне провадження № 0000959 від 11 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, частинами третьою та четвертою статті 174 КПК України врегульовано порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

За приписами частини 4 ст. 132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом. Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч.4 ст.132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст.3 Конституції України, ст.13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК України є нормою, за якою кримінальному процесуальному законі встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК України вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном.

У даній справі за клопотанням, що розглядається, кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрив слідчий СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 і з цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді про арешт майна, постановлена в межах кримінального провадження № 0000959 від 11 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 15 квітня 2024 року у справі №554/2506/22.

За таких обставин, скасування арешту майна після закриття кримінального провадження органом досудового розслідування не відноситься до компетенції слідчого судді, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 170, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1