Провадження по справі № 1-кс/752/941/25
У Х В А Л А

іменем України

"27" січня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000092 від 13.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України,

встановив:

24 січня 205 слідчий СУ УЦНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000092 від 13.02.2024.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у період часу з вересня 2021 року по червень 2024 на території м. Києва, ОСОБА_9 , яка є ФОП, у складі організованої групи, до якої увійшли заступник директора-начальника управління капітальних видатків Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_4 , заступник директора з адміністративно-господарської роботи Київського спортивного ліцею - ОСОБА_8 , генеральний директор ТОВ «Технобудсервіс 2006» ОСОБА_7 , інженер з проектно-кошторисної роботи ТОВ «Технобудсервіс2006» ОСОБА_5 , начальника відділу планування капітальних видатків управління капітальних видатків Департаменту освіти і науки ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, повторно заволоділи грошовими коштами держаного бюджету в розмірі 2 159 853,56 грн., під час капітального ремонту приміщень спортивного комплексу №1 ЗОНЗ "Київський спортивний ліцей-інтернат", розташованого за адресою: вул. Героїв Севастополя, 37, у м. Києві, шляхом завищення вартості матеріальних ресурсів за договорами №145-3132-Тд від 22.10.2021 та № від 19.09.2023 98-3132-Вт-1178-491.

22.01.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном, вчиненому повторно в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, організованою групою.

Слідчий просить відповідно до п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України накласти арешт на майно підозрюваної, а саме на грошові кошти, наявні на рахунках, відкритих на ФОП ОСОБА_9 у наступних банківських установах: АТ КБ "ПриватБанк" - № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; АТ "УНIВЕРСАЛ БАНК" - №: НОМЕР_3 ; АТ «Райффайзен Банк» - №: НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, враховуючи санкцію ч.5 ст. 191 КК України, яка передбачає основне покарання окрім позбавлення волі на строк від 7 до 12 років конфіскацію майна.

В судове засіданні слідчий не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

На виконання вимог клопотання слідчого з метою забезпечення арешту майна в судове засідання відповідно до ч.2 ст.170 КПК України не викликався власник майна, що було обґрунтовано ризиком відчуження майна.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вирішуючи клопотання слідчого, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження зокрема є арешт майна.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті (конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, , може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

ОСОБА_9 пред`явлена підозра за ч.2 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає такий вид додаткового покарання як конфіскація майна.

ОСОБА_9 , має відкриті на ФОП рахунки в різних банківських установах, зокрема: у АТ КБ "ПриватБанк" (МФО 305299) - № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; у АТ "УНIВЕРСАЛ БАНК" (МФО 322001) - НОМЕР_3 ; у АТ «Райффайзен Банк» (МФО 300335) №: НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 .

Метою арешту безготівкових грошових коштів, які можуть знаходитися на рахунках, які на приватної власності належать підозрюваній ОСОБА_9 , від здійсненої нею підприємницькою діяльністю, є забезпечення конфіскації майна, як виду покарання за злочин, у вчиненні якого вона підозрюється.

Враховуючи те, що безготівкові грошові кошти належать підозрюваній ОСОБА_9 , до якої може бути застосована конфіскації майна як вид покарання, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна підозрюваного є доведеною.

Незастосування арешту майна, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть конфіскації майна підозрюваної у разі ухвалення обвинувального вироку стосовно неї.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000092 від 13.02.2024 за ч.1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України на грошові кошти у безготівковій формі, які облікуються на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_7 ), а саме:

- НОМЕР_1 , НОМЕР_2 у АТ КБ "ПриватБанк" (МФО 305299);

- НОМЕР_3 - у АТ "УНIВЕРСАЛ БАНК" (МФО 322001);

- НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 у АТ «Райффайзен Банк» (МФО 300335), заборонивши розпорядження вказаними грошовими коштами та зупинивши видаткові операції по зазначених рахунках, за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати, надавши довідку про залишок коштів на рахунках при накладання арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_11 .

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1