Номер провадження: 11-кп/813/499/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Приморського районного суду м.Одеси від 05.06.2023 року в кримінальному провадженні №0000015 від 17.01.2015 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Одесі, українки, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 02.09.2022 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.303, ч.1 ст.304, ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.303, ч.1 ст.304, ч.1 ст.309 КК України, та їй призначене покарання:

- за ч.1 ст.309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

З урахуванням вимог ст.74 КК України ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

- за ч.3 ст.303 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.304 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70, 72 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за даним вироком та вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 02.09.2022 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладені обов?язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зараховано ОСОБА_8 термін її попереднього ув`язнення в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» у період з 30.04.2015 року по 12.05.2015 року та з 24.04.2023 року по 05.06.2023 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою без визначення застави, обраний відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2023 року, змінено на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, до набрання вироком чинності, після чого визначено скасувати, звільнивши ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.

Вироком суду покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, до вступу вироку в законну силу, після чого визначено скасувати, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

У невстановлений період часу, ОСОБА_8 , офіційно ніде не працюючи та не маючи постійного і достатнього відповідно до її потреб джерела прибутку для існування, вирішила займатись злочинною діяльністю, направленою на порушення норм моральних засад суспільства у сфері статевих стосунків.

Способом вчинення злочинної діяльності ОСОБА_8 обрала сутенерство, тобто забезпечення заняття проституцією іншими особами з метою власної наживи.

Володіючи якостями лідера, сильним і стійким характером, переслідуючи корисливі цілі, маючи за мету використовувати злочинну діяльність як постійне і основне джерело прибутку та усвідомлюючи, що для виконання функцій із забезпечення діяльності з організації надання сексуальних послуг за плату необмеженому колу чоловіків з метою отримання достатнього прибутку для задоволення своїх матеріальних потреб, необхідне залучення інших осіб, ОСОБА_8 вирішила для заняття сутенерством створити в м. Одесі організовану групу, учасників якої об`єднати єдиним планом з розподілом функцій кожного з учасників групи, а також приймати участь у такій групі та керувати нею.

Для реалізації свого злочинного умислу, приблизно у червні 2014 року, ОСОБА_8 запропонувала створити організовану групу та прийняти участь в її злочинній діяльності своєму співмешканцю - ОСОБА_9 (вироком Приморського районного суду від 30.06.2017 року засуджено за ч. 3 ст. 303, ч. 1 ст. 304 КК України) після чого, повідомивши йому про мету створення групи (а саме створення умов для заняття проституцією особами жіночої статі з метою отримання прибутків у вигляді плати за сексуальні послуги), розробила план злочинних дій.

Усвідомлюючи, що реалізація злочинного плану потребує залучення значних людських ресурсів, ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), за попередньою узгодженістю з ОСОБА_8 , залучив до злочинної діяльності в організованій групі у якості безпосередніх виконавців злочинних наказів з вересня 2014 року неповнолітню особу №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, відповідно до вимог глави 35 КПК України), а в подальшому з початку грудня 2014 року до початку березня 2015 року - ОСОБА_10 , (засудженого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 29.07.2015 року за ч. 3 ст. 303 КК України), з 23.03.2015 року - ОСОБА_11 (засудженого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2017 року за ч. 3 ст. 303 КК України) об?єднавши їх єдиним умислом, посвятивши їх в план злочинних дій на що ті дали свою згоду та добровільно погодилися діяти спільно.

Визначивши собі роль керівника групи, ОСОБА_8 відвела роль співучасника групи ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), при цьому вони, доповнювали дії один одного, здійснювали загальне керівництво організованою групою, розробили єдиний план, схему і способи вчинення злочинів, довівши ці дані до відома всіх учасників групи; підшукали та залучили до вчинення злочинів безпосередніх виконавців злочинних дій; приймали безпосередню участь у вчиненні злочинів; встановили в групі певну ієрархію, порядок підпорядкованості членів групи лідерам; розподіляли обов`язки між учасниками групи; спрямували, об`єднали і скоординували зусилля співучасників на вчинення злочину; проводили їх інструктаж щодо виконання ними відповідних злочинних дій; вживали заходи щодо конспірації своїх дій; розподіляли гроші, здобуті злочинним шляхом; забезпечували фінансування злочинних дій учасників організованої групи.

Зокрема, ОСОБА_8 як лідер приймала остаточні рішення з питань порядку надання послуг сексуального характеру, їх тривалості, вартості, а також вирішення всіх інших основних питань діяльності злочинної групи, встановлювала розмір заробітку повій, розміщувала оголошення про надання повіями послуг сексуального характеру на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_2» дошці об`яв «UKRGO», контролювала розміщення на них фотознімків повій, спілкувалась за допомогою всесвітньої мережі Інтернет з особами чоловічої статі, які мали намір на отримання сексуальних послуг від імені дівчат-повій, залучених учасниками організованої групи; виконувала функцію так званого диспетчера - отримувала по телефону НОМЕР_1 замовлення від осіб чоловічої статі про надання останнім за грошову винагороду сексуальних послуг; передавала дівчатам-повіям, залученим учасниками організованої групи отримані замовлення від осіб чоловічої статі про надання сексуальних послуг; організовувала зустрічі клієнтів з повіями; вела облік відпрацьованих годин, залучених учасниками організованої групи дівчат-повій; вела облік коштів отриманих в результаті надання повіями, залученими учасниками організованої групи, чоловікам сексуальних послуг.

ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року) як учасник організованої групи, згідно відведеної ролі, підшукував осіб жіночої статі та схиляв їх до заняття проституцією, тобто надання платних послуг сексуального характеру, розподіляв обов`язки між учасниками групи - ОСОБА_10 (засуджений вироком від 29.07.2015 року), особою №1 (матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження), ОСОБА_12 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), розміщував рекламні оголошення на різноманітних сайтах в мережі Інтернет про надання дівчатами-повіями сексуальних послуг за грошову винагороду; проводив інструктаж повій щодо рекламування послуг сексуального характеру клієнтам на вулиці, графіку, умов надання послуг, поведінки кожного з учасників злочинної групи та дій при викритті співробітниками міліції; встановлював разом з ОСОБА_8 вартість послуг сексуального характеру за годину; вів облік відпрацьованих годин повіями; вів облік грошових коштів, отриманих внаслідок надання повіями послуг сексуального характеру клієнтам; здійснював контроль за повіями, які надавали послуги сексуального характеру за плату, а саме дотримання ними встановлених правил надання вказаних послуг при сутенерстві; контролював роботу учасників злочинної групи; розподіляв між учасниками злочинної групи та повіями прибутки, отримані від незаконної діяльності на розі вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі ; підшукував транспортні засоби для забезпечення транспортування співучасників та повій, обігріву в зимовий час року (а саме автомобілі марки: «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_13 , «Daewoo nubira», д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 , «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_15 та невстановлені слідством автомобілі); здійснював фінансування злочинної діяльності організованої групи; отримував від дівчат-повій 50% від загальної суми отриманих коштів за надані сексуальні послуги, частину з яких передавав співучасникам групи, а решту витрачав разом з організатором ОСОБА_8 на власні потреби, тощо.

Особі №1 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження) разом з ОСОБА_10 (засудженого вироком від 29.07.2015 року) та ОСОБА_11 (засуджений вироком від 30.06.2017), в різні проміжки часу, відповідно до відведених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (засудженого вироком від 30.06.2017 року) ролей, на умовах повної підзвітності останнім, здійснювали на місці контроль за повіями, які надавали сексуальні послуги за плату, а саме дотримання ними встановлених правил надання послуг сексуального характеру при сутенерстві, вели облік відпрацьованих годин повіями, облік грошових коштів, отриманих внаслідок надання повіями послуг сексуального характеру клієнтам, відправляли чи повідомляли ОСОБА_9 (засудженого вироком від 30.06.2017 року) за допомогою власних мобільних телефонів смс-повідомлення про розмір грошей, отриманих внаслідок незаконної діяльності по наданню сексуальних послуг повіями; отримували, зберігали після чого передавали ОСОБА_9 (засудженого вироком від 30.06.2017 року) отримані від надання повіями послуг сексуального характеру кошти, отримували свою частку прибутків від незаконної діяльності. Крім того, в разі необхідності, на підшуканих ОСОБА_9 (засудженого вироком від 30.06.2017 року) автомобілях здійснювали супровід повій до місць надання послуг та забезпечували їх охорону у вигляді вирішення конфліктних ситуацій з особами чоловічої статі, організовували транспортування повій з саун та інших місць у м.Одесі, де останні надавали послуги сексуального характеру і привезення назад на узбіччя рогу вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі, а також транспортування їх з місця проживання та розвезення по місцях проживання після робочого часу.

Згідно розробленого організатором групи ОСОБА_8 злочинного плану, учасники діяли за двома схемами:

1) організація зайняття проституцією через рекламування послуг повій за допомогою мережі Інтернет: особа, яка бажає замовити послуги повій заходить на сайт «ІНФОРМАЦІЯ_2» дошку об`яв «UKRGO», де розміщуються фотографії повій та вказано номер телефону НОМЕР_1 для зв`язку. Після обрання повії, клієнт телефонує по номеру, обговорює (нібито з дівчиною, а насправді з ОСОБА_8 ) види, вартість послуг та призначає зустріч на обраному ним чи повією місті. При зустрічі, попередньо передає повії кошти, які та, після надання інтимних послуг клієнту, за допомогою платіжного терміналу поповнює рахунок банківської картки, відкритої в ПриватБанку чи особисто передає ОСОБА_8 або ОСОБА_9 (засудженому вироком від 30.06.2017 року) (за вказану частину плану відповідали особисто ОСОБА_8 та ОСОБА_9 );

2) організація зайняття проституцією в публічно доступних місцях - вулицях м.Одеси: повії стоять на узбіччі рогу вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі , де пропонують інтимні послуги стороннім особам за матеріальну винагороду.

Для прийняття замовлень від клієнтів з приводу надання послуг сексуального характеру ОСОБА_8 використовувався мобільний телефон із сім-картою до нього із абонентським номером НОМЕР_1 та для постійних клієнтів з номером НОМЕР_5 . Дані номери мобільних телефонів були вказані в оголошеннях про надання повіями послуг сексуального характеру на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_2» дошці об`яв «UKRGO» та візитних картках.

Реалізовуючи загальний злочинний план, ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року) та ОСОБА_8 , діючи умисно, зайнялись підбором дівчат з числа осіб, які бажали займатися проституцією на узбіччі рогу вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі .

З цією метою ОСОБА_9 (засуджений 30.06.2017 року), ОСОБА_8 в період з червня 2014 року до 30 квітня 2015 року, запропонували займатися проституцією під їх керівництвом: в липні 2014 року ОСОБА_17 , в кінці липня 2014 року ОСОБА_18 , вересні 2014 року ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ; в кінці вересня 2014 року ОСОБА_21 , з початку листопада 2014 року ОСОБА_22 , 10.11.2014 - неповнолітній ОСОБА_23 , в кінці лютого 2015 року ОСОБА_24 та іншим невстановленим дівчатам, при цьому розповівши останнім, що за надання послуг сексуального характеру особам чоловічої статі, їм виплачуватиметься грошова винагорода в сумі від 500 до 600 гривень за 1 годину, з яких вони отримають половину, та 100 гривень з усього заробітку за ніч вони повинні віддавати водію. Гроші, які братимуть від клієнтів наперед, вони повинні передавати ОСОБА_10 (засуджений вироком від 29.07.2015 року), особі №1 (матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження), ОСОБА_11 (засуджений вироком від 30.06.2017 року) чи іншій особі, указаній останнім чи ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року). Крім того, вказали приблизний графік робіт, гарантували нагляд та опіку над ними, захист та відвернення насильства чи обману з боку клієнтів, забезпечення фізичним захистом, при виникненні конфліктних ситуацій з клієнтами, здійснення охорони зароблених коштів, транспортування (а саме - організацію транспортування дівчат з саун та інших місць у м.Одесі, де останні надавали послуги сексуального характеру і привезення назад на узбіччя рогу вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі, а також транспортування їх з місця проживання та розвезення по місцях проживання після робочого часу), надання автомобілю для обігріву в зимовий час року тощо.

Вказані особи погодилися на цю пропозицію та надали згоду на заняття проституцією. Так, щоденно з 22.00 годин до 05:00 годині, повії з метою надання платних послуг сексуального характеру, за вказівкою останніх, розташовувались уздовж проїжджої частини на розі вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі , де зупиняли проїжджаючі автомобілі та пропонували особам, які в них знаходились, надати платні послуги сексуального характеру, вартістю 500-600 гривень, залежно від їх виду. Отримані грошові кошти передавали ОСОБА_9 (засудженого вироком від 30.06.2017), ОСОБА_10 (засуджений вироком від 29.07.2015 року), особі №1 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_11 (засуджений вироком від 30.06.2017 року) та невстановленим слідством особам (що не були залучені до складу організованої групи), які контролювали їх діяльність та знаходились почергово неподалік від них.

Крім того, реалізовуючи загальний злочинний план в частинні надання сексуальних послуг за допомогою мережі Інтернет, ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), з відома ОСОБА_8 , діючи умисно, в невстановлений слідством період часу, підшукав та запропонував ОСОБА_25 та невстановленій особі на ім`я « ОСОБА_26 » надавати послуги сексуального характеру особам чоловічої статі за грошову винагороду від 800 до 1000 гривень за допомогою розміщення оголошень на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_2» дошці об`яв «UKRGO». Зокрема, ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017) гарантував нагляд та опіку над ними, захист та відвернення насильства чи обману з боку клієнтів, тощо. Вказані особи погодилися на цю пропозицію та надали згоду надавати послуги сексуального характеру за першою вимогою з боку ОСОБА_9 (засудженого вироком від 30.06.2017), а згодом і ОСОБА_8

Організована і керована ОСОБА_8 група характеризується стійкістю, ретельним плануванням злочинів і постійною готовністю до їх вчинення, високим ступенем організації, чітким розподілом функцій кожного з співучасників, наявністю лідерів-організаторів, які користуються авторитетом серед учасників, дисципліною, та розподілом грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

Стійкість організованої групи визначалася тривалістю спільних дій, попередньою змовою, постійністю зв`язків, направлених на досягнення єдиної мети - систематичного скоєння сутенерства на території м. Одеси з отриманням незаконного збагачення.

З метою не викриття працівниками правоохоронних органів свого місця знаходження, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), змінювали свої місця проживання кожні 2-3 доби та планували звести нанівець контакт з учасниками групи - ОСОБА_10 (засуджений вироком від 29.07.2015), особою №1 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), ОСОБА_11 (засуджений вироком від 30.06.2017 року) при передачі коштів, отриманих від незаконної діяльності за допомогою поповнення через банківські термінали карт ОСОБА_9 (засудженого вироком від 30.06.2017 року), ОСОБА_8 .

Зазначені заходи разом з іншими методами конспірації злочинної діяльності групи і підтримки бездоганного авторитету її керівника, створювали у співучасників впевненість у можливості ухилитися від відповідальності за вчинення групових злочинів у разі їх виявлення правоохоронними органами. Протиправна діяльність організованої групи була припинена тільки після проведення комплексу оперативно-розшукових заходів та слідчих дій співробітниками УБЗПТЛ, СУ ГУМВС України в Одеській області та прокуратури Одеської області.

Таким чином, в період часу з червня 2014 року до 30.04.2015 року організована група під керівництвом ОСОБА_8 в різному рольовому складі: ОСОБА_9 (засудженого від 30.06.2017), ОСОБА_10 (засудженого вироком від 29.07.2015) особи №1 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), ОСОБА_11 (засудженого вироком від 30.06.2017) та невстановлених слідством осіб (що не були залучені до складу організованої групи), діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою здобуття незаконного прибутку, займалися сутенерством при наступних обставинах:

26.02.2015 року ОСОБА_10 (засуджений вироком від 29.07.2015 року), діючи в складі організованої та очоленої ОСОБА_8 злочинної групи, виконуючи відведену йому у цій групі роль, реалізовуючи спільний злочинний умисел, приблизно о 21:30 год. на невстановленому слідством автомобілі, перевіз з місця мешкання повій ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на ріг вулиць Великої Арнаутської та Заславського в м.Одессі, де повії розташовувались уздовж проїжджої частини, а ОСОБА_10 (засуджений вироком від 29.07.2015) з водієм знаходились неподалік в зазначеному автомобілі.

В цю ж ніч, приблизно о 01:20 годині, ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , знаходячись на розі вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі , попередньо домовившись з раніше невідомим чоловіком ОСОБА_27 , про надання ними послуг сексуального характеру, а саме, обговоривши вид та вартість, адресу, за якою вони надаватимуться вказані послуги та час (1 година) отримали від нього грошові кошти в сумі 900 гривень наперед, після чого передали їх ОСОБА_10 (засуджений вироком від 29.07.2015), який знаходився неподалік в невстановленому автомобілі, повідомивши адресу надання послуг, а саме в сауні «Рамзес», що розташована в АДРЕСА_4 та обставини надання послуг сексуального характеру.

В цей же день, з 01:20 годин по 02:40 годин, знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_19 і ОСОБА_20 надали ОСОБА_27 послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

В свою чергу, ОСОБА_10 , (засуджений вироком від 29.07.2015 року), 26.02.2015 року о 01:40 годині, за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 (засудженого вироком від 30.06.2017 року), діючи згідно загального плану, повідомив за допомогою смс-повідомлення останнього, а той ОСОБА_8 про надання послуг сексуального характеру повіями ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в сауні «Рамзес». Отримані грошові кошти разом з іншим прибутком за надання сексуальних послуг невстановленим особам, відповідно до відведеної ролі, передали ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), який в кінці робочої зміни розділив їх між повіями, ОСОБА_10 (засуджений вироком від 29.07.2015 року) та собою з ОСОБА_8 .

Крім того, 05.03.2015 року, особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), діючи в складі організованої та очоленої ОСОБА_8 злочинної групи, виконуючи відведену йому ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017) у цій групі роль, реалізовуючи спільний злочинний умисел, у вечірній час, на невстановленому слідством автомобілі, перевіз повій ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та невстановлених слідством дівчат на ріг вулиць Великої Арнаутської та Заславського в м.Одессі, де повії розташовувались уздовж проїжджої частини, а Особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) з водієм знаходились неподалік в зазначеному автомобілі.

В цю ж ніч, приблизно о 01:00 годині, невстановлена дівчина, знаходячись на розі вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі , попередньо домовившись з раніше невідомим ОСОБА_28 , про надання повією на ім`я ОСОБА_29 послуг сексуального характеру, а саме, обговоривши вартість, вид, адресу, за якою будуть надаватимуться вказані послуги, отримала від нього грошові кошти в сумі 300 гривень наперед, після чого передала їх ОСОБА_30 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), який знаходився неподалік в невстановленому автомобілі, повідомивши обставини надання послуг сексуального характеру та місце, а саме в автомобіль замовника Toyota Corolla державний номерний знак НОМЕР_6 , що знаходився по вулиці Заславського між вулицями Великою Арнаутською та Базарною в м.Одесі .

В цей же день, з 01:00 години по 02:00 години, знаходячись у вказаному автомобілі, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_29 надала ОСОБА_28 послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

В свою чергу, Особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017), діючи згідно загального плану, відповідно до відведеної ролі, повідомив ОСОБА_9 (засудженого вироком від 30.06.2017 року), по телефону, а той ОСОБА_8 про надання послуг сексуального характеру повією ОСОБА_29 . Отримані грошові кошти разом з іншим прибутком за надання сексуальних послуг невстановленим особам, відповідно до відведеної ролі, Особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) передав ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), , який в кінці робочої зміни розділив їх між повією ОСОБА_29 , особою №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та собою з ОСОБА_8 .

Крім того, 11.03.2015 року, Особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), діючи в складі організованої та очоленої ОСОБА_8 злочинної групи, виконуючи відведену йому у цій групі роль, реалізовуючи спільний злочинний умисел, у вечірній час, на невстановленому слідством автомобілі, перевіз повій ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та невстановлених слідством дівчат на ріг вулиць Великої Арнаутської та Заславського в м.Одессі, де дівчата розташовувались уздовж проїжджої частини, а Особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) з водієм знаходились неподалік в зазначеному автомобілі.

В цю ж ніч, приблизно о 00:40 годині, невстановлена дівчина на ім`я ОСОБА_29 , знаходячись на розі вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі , попередньо домовившись з раніше невідомим ОСОБА_28 про надання нею послуг сексуального характеру, а саме, обговоривши вартість, вид, адресу, за якою вони будуть надаватись, отримала від нього грошові кошти в сумі 250 гривень наперед, після чого передала їх ОСОБА_30 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), який знаходився неподалік в невстановленому слідством автомобілі, повідомивши обставини надання послуг сексуального характеру та місце, а саме в автомобіль замовника Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_6 , що знаходився по вулиці Заславського між вулицями Великою Арнаутською та Базарною в м.Одесі .

В цей же день, з 00:40 години по 01:30 години, знаходячись у вказаному автомобілі невстановлена особа на ім`я ОСОБА_29 надала ОСОБА_28 послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

В свою чергу, Особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), діючи згідно загального плану, відповідно до відведеної ролі повідомив ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017), по телефону, а той ОСОБА_8 про надання послуг сексуального характеру повією ОСОБА_29 . Отримані грошові кошти разом з іншим прибутком за надання сексуальних послуг невстановленим особам, відповідно до відведеної ролі, ОСОБА_30 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) передав ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), який в кінці робочої зміни розділив їх між повією ОСОБА_29, Особою №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та собою з ОСОБА_8 .

Крім того, 13.03.2015 року, Особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), діючи в складі організованої та очоленої ОСОБА_8 злочинної групи, виконуючи відведену йому у цій групі роль, реалізовуючи спільний злочинний умисел, у вечірній час, на невстановленому слідством автомобілі, перевіз повій ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 та невстановлених слідством дівчат на ріг вулиць Великої Арнаутської та Заславського в м.Одессі, де повії розташовувались уздовж проїжджої частини, а особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) з водієм знаходились неподалік в зазначеному автомобілі.

В цю ж ніч, приблизно о 00:00 годині, ОСОБА_24 , знаходячись на розі вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі , попередньо домовившись з раніше невідомим ОСОБА_28 , про надання нею послуг сексуального характеру, а саме, обговоривши вартість, вид, адресу, за якою вони надаватимуться, отримала від нього грошові кошти в сумі 300 гривень наперед, після чого передала їх Особі №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), який знаходився неподалік в невстановленому слідством автомобілі, повідомивши обставини надання послуг сексуального характеру та місце, а саме автомобіль замовника Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_6 , що знаходився по вулиці Заславського між вулицями Великою Арнаутською та Базарною в м.Одесі .

В цей же день, з 00:00 год. по 01:00 год., знаходячись у вказаному автомобілі ОСОБА_24 надала ОСОБА_28 послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

В свою чергу, особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), попередньою домовленістю з ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), діючи згідно загального плану, відповідно до відведеної ролі, діючи згідно загального плану, відповідно до відведеної ролі повідомив ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), по телефону, а той ОСОБА_8 про надання послуг сексуального характеру повією ОСОБА_24 . Отримані грошові кошти разом з іншим прибутком за надання сексуальних послуг невстановленим особам, відповідно до відведеної ролі, ОСОБА_30 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) передав ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), який в кінці робочої зміни розділив їх між повією ОСОБА_24 , особою №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та собою з ОСОБА_8 .

Крім того, 19.03.2015 року, особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), діючи в складі організованої та очоленої ОСОБА_8 злочинної групи, виконуючи відведену йому у цій групі роль, реалізовуючи спільний злочинний умисел, у вечірній час, на невстановленому слідством автомобілі, перевіз повій ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 та невстановлених слідством дівчат на ріг вулиць Великої Арнаутської та Заславського в м.Одессі, де дівчата розташовувались уздовж проїжджої частини, а Особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) з водієм знаходились неподалік в зазначеному автомобілі.

В цю ж ніч, приблизно о 00:00 годині, ОСОБА_24 , знаходячись на розі вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі , попередньо домовившись з раніше невідомим ОСОБА_28 , про надання нею послуг сексуального характеру, а саме, обговоривши вартість, вид, адресу, за якою вони надаватимуться, отримала від нього грошові кошти в сумі 250 гривень наперед, після чого передала їх Особі №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), який знаходився неподалік в невстановленому автомобілі, повідомивши обставини надання послуг сексуального характеру та місце, а саме в автомобіль замовника Toyota Corolla державний номерний знак НОМЕР_6 , що знаходився по вулиці Заславського між вулицями Великою Арнаутською та Базарною в м.Одесі .

В цей же день, з 00:00 год. по 01:00 год., знаходячись у вказаному автомобілі ОСОБА_24 надала ОСОБА_28 послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

В свою чергу, особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), діючи згідно загального плану, відповідно до відведеної ролі, повідомив ОСОБА_9 (засудженого вироком від 30.06.2017 року), по телефону, а той ОСОБА_8 про надання послуг сексуального характеру повією ОСОБА_24 . Отримані грошові кошти разом з іншим прибутком за надання сексуальних послуг невстановленим особам, відповідно до відведеної ролі, Особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) передав ОСОБА_9 (засудженого вироком від 30.06.2017 року), який в кінці робочої зміни розділив їх між повією ОСОБА_24 , особою №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та собою з ОСОБА_8 .

Крім того, 21.03.2015 року, особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), діючи в складі організованої та очоленої ОСОБА_8 злочинної групи, виконуючи відведену йому у цій групі роль, реалізовуючи спільний злочинний умисел, у вечірній час, на невстановленому слідством автомобілі, перевіз повій ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 та невстановлених слідством дівчат на ріг вулиць Великої Арнаутської та Заславського в м.Одессі, де повії розташовувались уздовж проїжджої частини, а ОСОБА_30 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) з водієм знаходились неподалік в зазначеному автомобілі.

В цю ж ніч, приблизно о 00:30 год., ОСОБА_24 , знаходячись на розі вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі , попередньо домовившись з раніше невідомим ОСОБА_27 , про надання нею послуг сексуального характеру, а саме, обговоривши вартість, вид, адресу, за якою вони надаватимуться, отримала від нього грошові кошти в сумі 300 гривень наперед, після чого передала їх Особі №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), який знаходився неподалік в невстановленому автомобілі, повідомивши обставини надання послуг сексуального характеру та місце, а саме автомобіль замовника сексуальних послуг Ауді 100, державний номерний знак НОМЕР_7 , що знаходився по вулиці Заславського між вулицями Великою Арнаутською та Базарною в м.Одесі .

В цей же день, з 00:37 год. по 01:00 год., знаходячись у вказаному автомобілі ОСОБА_24 надала ОСОБА_27 послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

В свою чергу, особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), попередньою домовленістю з ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017), діючи згідно загального плану, відповідно до відведеної ролі, повідомив ОСОБА_9 по телефону, а той ОСОБА_8 про надання послуг сексуального характеру повією ОСОБА_24 . Отримані грошові кошти разом з іншим прибутком за надання сексуальних послуг невстановленим особам, відповідно до відведеної ролі, Особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) передав ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017), який в кінці робочої зміни розділив їх між повією ОСОБА_24 , особою №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та собою з ОСОБА_8 .

Крім того, в невстановлений період часу, ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_8 , з відома Особи №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) розмістили у всесвітній мережі Інтернет оголошення про надання повіями послуг сексуального характеру на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_2» дошці об`яв «UKRGO» та добавили до нього фотознімки дівчат, в т.ч. ОСОБА_25 , вказавши номер телефону НОМЕР_1 для замовлення.

Так, 23.03.2015, о 22:28 год., після обрання повії, ОСОБА_31 зателефонував за вказаним номером та обговорив (нібито з дівчиною, а насправді з ОСОБА_8 ) види, вартість послуг, а саме 500 гривень.

В свою чергу, ОСОБА_8 призначила від імені дівчини зустріч біля ресторану « Апшерон », розташованому на 7 станції В.Фонтану в м.Одесі та повідомляла по телефону про отримання замовлення ОСОБА_32 .

В цей же день, о 23:12 год., ОСОБА_33 отримала від ОСОБА_34 грошові кошти в сумі 500 гривень наперед, після чого до 23:31 год. в автомобілі замовника марки Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_8 , що знаходився на стоянці біля магазину «Обжора» на 7 станції В.Фонтану в м.Одесі надала йому сексуальні послуги.

Відповідно до відведеної ролі, за попередньою домовленістю з керівником організованої групи, отримані грошові кошти за надання сексуальних послуг ОСОБА_35 , - ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), в телефонному режимі, розподілив між собою з ОСОБА_8 та ОСОБА_32 .

Крім того, в невстановлений період часу, ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017), разом з ОСОБА_8 , з відома Особи №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) розмістили у всесвітній мережі Інтернет оголошення про надання повіями послуг сексуального характеру на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_2» дошці об`яв «UKRGO» та добавили до нього фотознімки дівчат, в т.ч. невстановленої дівчини на ім`я « ОСОБА_26 » вказавши номер телефону НОМЕР_1 для замовлення.

Так, 03.04.2015 року, о 16:27 год., після обрання повії, ОСОБА_36 зателефонував за вказаним номером та обговорив (нібито з дівчиною, а насправді з ОСОБА_8 ) види, вартість послуг, а саме 500 грн.

В свою чергу, ОСОБА_8 призначила від імені дівчини зустріч біля ресторану « Апшерон », розташованому на 7 станції В.Фонтану в м.Одесі та повідомляла по телефону про отримання замовлення невстановлену дівчину на ім`я « ОСОБА_26 » Через деякий час місце зустрічі змінила на торговий центр « Сіті центр » по вул.М.Жукова в м.Одесі .

В цей же день, о 18:30 год., невстановлена дівчина на ім`я « ОСОБА_26 » отримала від ОСОБА_36 грошові кошти в сумі 500 гривень наперед, після чого до 18:42 год. в автомобілі замовника марки Daewoo nubira державний номерний знак НОМЕР_9 , що знаходився на стоянці біля магазину « БМВ центр » на проспекті М.Жукова, 2/1 в м.Одесі надала йому сексуальні послуги.

Відповідно до відведеної ролі, за попередньою домовленістю з керівником організованої групи, отримані грошові кошти за надання сексуальних послуг ОСОБА_36 , - ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), в телефонному режимі, розподілив між собою з ОСОБА_8 та невстановленої дівчиною на ім`я « ОСОБА_26 ».

Крім того, 18.04.2015 року ОСОБА_11 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), діючи в складі організованої та очоленої ОСОБА_8 злочинної групи, виконуючи відведену йому у цій групі роль, реалізовуючи спільний злочинний умисел, приблизно о 21:30 год. на невстановленому слідством автомобілі, перевіз з місця мешкання повій ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на ріг вулиць Великої Арнаутської та Заславського в м.Одессі, де повії розташовувались уздовж проїжджої частини, а ОСОБА_11 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), з водієм знаходились неподалік в зазначеному автомобілі.

В цю ж ніч, приблизно о 00:49 годині, ОСОБА_19 і ОСОБА_20 знаходячись на розі вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі , попередньо домовившись з раніше невідомим чоловіком ОСОБА_28 , про надання ними послуг сексуального характеру, а саме, обговоривши вартість, вид, адресу, за якою вони надаватимуться та час (1 година), отримали від нього грошові кошти в сумі 1100 гривень наперед, після чого передали їх ОСОБА_11 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), який знаходився неподалік в невстановленому автомобілі, повідомивши адресу надання послуг, а саме в сауні «Рамзес», що розташована в АДРЕСА_4 та обставини надання послуг сексуального характеру.

В цей же день, о 00:55 год., відповідно до відведеної ролі, ОСОБА_11 , (засуджений вироком від 30.06.2017 року), на невстановленому автомобілі під керуванням невстановленої особи, здійснив супровід повій із замовником до місць надання послуг.

Так, з 00:58 год. по 01:33 год., знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_19 і ОСОБА_20 надали ОСОБА_28 послуги сексуального характеру за грошову винагороду. Після чого, на невстановленому слідством автомобілі ОСОБА_11 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), перевіз повій з вказаної сауни назад на узбіччя рогу вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі.

В свою чергу, ОСОБА_11 , (засуджений вироком від 30.06.2017 року), за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , (засуджений вироком від 30.06.2017 року), діючи згідно загального плану, відповідно до відведеної ролі, повідомив ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), по телефону, а той ОСОБА_8 про надання послуг сексуального характеру повіями ОСОБА_19 і ОСОБА_20 . Отримані грошові кошти разом з іншим прибутком за надання сексуальних послуг невстановленим особам, відповідно до відведеної ролі, ОСОБА_11 передав ОСОБА_9 , (засуджені вироком від 30.06.2017 року), який в кінці робочої зміни розділив їх між повіями, ОСОБА_11 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), та собою з ОСОБА_8 .

Крім того, в невстановлений період часу, ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), разом з ОСОБА_8 , з відома особи №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) розмістили у всесвітній мережі Інтернет оголошення про надання повіями послуг сексуального характеру на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_2» дошці об`яв «UKRGO» та добавили до нього фотознімки дівчат, в т.ч. ОСОБА_25 вказавши номер телефону НОМЕР_1 для замовлення.

Так, 20.04.2015 року, о 18:31 год., після обрання повії, ОСОБА_36 зателефонував за вказаним номером та обговорив (нібито з дівчиною, а насправді з ОСОБА_8 ) види, вартість послуг, а саме 500 гривень.

В свою чергу, ОСОБА_8 призначила від імені дівчини зустріч біля ресторану « Апшерон », розташованому на 7 станції В.Фонтану в м.Одесі та повідомила по телефону про отримання замовлення ОСОБА_25 .

В цей же день, о 20:43 год., ОСОБА_25 отримала від ОСОБА_36 грошові кошти в сумі 500 гривень наперед, після чого до 21:27 год. в автомобілі замовника марки «Daewoo nubira», державний номерний знак НОМЕР_9 , що знаходився на стоянці біля магазину «Обжора» на 7 станції В.Фонтану в м.Одесі, надала йому сексуальні послуги.

Відповідно до відведеної ролі, за попередньою домовленістю з керівником організованої групи, отримані грошові кошти за надання сексуальних послуг ОСОБА_36 , - ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), в телефонному режимі, розподілив між собою з ОСОБА_8 та ОСОБА_25 .

Крім того, 30.04.2015 року ОСОБА_11 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), діючи в складі організованої та очоленої ОСОБА_8 злочинної групи, виконуючи відведену йому ОСОБА_9 у цій групі роль, реалізовуючи спільний злочинний умисел, приблизно о 21:30 год., на автомобілі марки «Daewoo nubira», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_14 , перевіз з місця мешкання повій ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на ріг вулиць Великої Арнаутської та Заславського в м.Одесі, де дівчата розташовувались уздовж проїжджої частини, а ОСОБА_11 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), з водієм знаходились неподалік в зазначеному автомобілі.

В цю ж ніч, приблизно о 03:58 год., ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , знаходячись на розі вулиць Заславського та Великої Арнаутської в м.Одесі , попередньо домовившись з раніше невідомим чоловіком ОСОБА_27 , про надання ними послуг сексуального характеру, а саме, обговоривши вартість, вид послуг, адресу, за якою вони надаватимуться та час (2 години), отримали від нього грошові кошти в сумі 900 гривень та 50 доларів США наперед, після чого 900 гривень передали ОСОБА_11 , (засуджений вироком від 30.06.2017 року), який знаходився неподалік в невстановленому автомобілі, повідомивши адресу надання послуг, а саме в сауні, що розташована в АДРЕСА_8 та обставини надання послуг сексуального характеру.

В цей же день, о 04:00 год., відповідно до відведеної ролі, ОСОБА_11 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), на автомобілі марки «Daewoo nubira», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_14 , здійснив супровід повій із замовником до місць надання послуг сексуального характеру.

Так, з 04:08 год. по 06:09 год., знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_19 і ОСОБА_20 надали ОСОБА_27 послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

В свою чергу, ОСОБА_11 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), діючи згідно загального плану, відповідно до відведеної ролі, повідомив ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017 року) по телефону, а той ОСОБА_8 про надання послуг сексуального характеру повіями ОСОБА_19 і ОСОБА_20

30.04.2015 року, в період часу з 05:11 год. до 06:50 год. учасників організованої групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (засуджених вироком від 30.06.2017), затримано правоохоронними органами після вчинення сутенерства відносно ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , при спробі незаконної передачі ОСОБА_11 (засуджений вироком від 30.06.2017 року), отриманого прибутку від надання послуг сексуального характеру.

Крім того, у вересні 2014 року, усвідомлюючи, що моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління передбачають охорону неповнолітніх від негативного впливу, який може викликати бажання займатися злочинною діяльністю та нехтуючи цим, розуміючи, що реалізація злочинного плану потребує залучення значних людських ресурсів, - ОСОБА_9 (засуджений вироком від 30.06.2017), за попередньою узгодженістю з ОСОБА_8 , втягнули до злочинної діяльності в організованій групі у якості безпосереднього виконавця злочинних наказів неповнолітню особу №1 (матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження), посвятивши його в план злочинних дій, а саме створення умов для заняття проституцією особами жіночої статі з метою отримання прибутків у вигляді плати за сексуальні послуги.

Крім того, в невстановлений період часу у невстановлених слідством осіб, ОСОБА_8 незаконно придбала порошкоподібну речовину, яку перевезла на місце свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_8 .

30.04.2015 року, об 11:00 год., працівниками міліції, в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_8 за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_8 з кімнати, розташованій на 2-му поверсі, на поверхні тумбочки зліва від ліжка виявлено та вилучено вищезазначену порошкоподібну речовину загальною масою 0,1923г, яка відповідно до висновку судової експертизи по наркотичним засобам, психотропним речовинам, їх аналогам та прекурсорам експерта №650 від 14.05.2015 є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок в частині призначення покарання, у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень через м`якість, неправильне застосування закону, який не підлягає застосуванню, та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання:

-за ч.1 ст.304 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-за ч.3 ст.303 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації особистого майна.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 02.09.2022 року, яким засуджено ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, виконувати самостійно.

В іншій частині прокурор просить вирок місцевого суду залишити без змін.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор вказує, що призначене судом обвинуваченій покарання не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої внаслідок його м`якості, оскільки суд, при призначенні покарання, безпідставно застосував положення ст.75 КК України, а висновок суду про можливість виправлення обвинуваченої без її ізоляції від суспільства є безпідставним. Прокурор зазначає, що судом не враховано характер кількість епізодів та інші обставини справи, які у сукупності суттєво підвищують ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, а також не враховано особу обвинуваченої, яка переховувалась від суду з 13.10.2015 року по 24.04.2023 року та була оголошена судом у розшук.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченій; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі - КПК), вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч.2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Положеннями ст.2 КПК регламентовано, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 370 КПК визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ст.374 КПК та роз`яснень, які містяться в п.п. 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», судам вказано на необхідність точного виконання вимог ст.334 КПК про обґрунтування обвинувачення конкретними доказами не лише кожному підсудному, а й по кожному епізоду обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення, не обмежуючись лише зазначенням прізвища свідка, потерпілого або назви проведеної експертизи тощо. З показань підсудного, потерпілого, свідка у вироку слід наводити лише ті, в яких йде мова про фактичні дані, що стосуються доказуваної обставини. Звернуто увагу судів на те, що згідно з вимогами ст.323 КПК в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановленні вироку суд колегіально чи суддя одноособово, в умовах, що виключають будь-яке втручання у вирішення конкретних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, зазначених у ст.324 КПК.

Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Однак, зазначені вимоги закону судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження виконані не були.

Згідно з положеннями ч.3 ст.373 КПК обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.374 КПК мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити серед іншого докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

За змістом цієї норми закону у мотивувальній частині обвинувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у кримінальному провадженні, аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення, а також мотивовані висновки суду про доведеність вчинення кримінального правопорушення або недоведеність вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань та випадків, передбачених ч. 3 ст. 323 та ст. 381 КПК. Повне визнання вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КК.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 року (справа №521/11693/16-к), щодо застосування ч. 3 ст. 349 КПК, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак ця норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно правовій позиції, викладеній у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02.02.2021 року (справа №640/4713/19), повне визнання вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується, правових наслідків розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК.

Згідно ч. 1 ст. 351 КПК допит обвинуваченого починається з пропозиції головуючого надати показання щодо кримінального провадження, після чого обвинуваченого першим допитує прокурор, а потім захисник. Після цього обвинуваченому можуть бути поставлені запитання потерпілим, іншими обвинуваченими, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а також головуючим і суддями. Крім того, головуючий має право протягом всього допиту обвинуваченого ставити йому запитання для уточнення і доповнення його відповідей.

Суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону, а тому оскаржений вирок суду не можна вважати законним і обґрунтованим.

Так, суд, викладаючи у вироку показання обвинуваченої суд зазначив, що у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 винною себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.303, ч.1 ст.304, ч.1 ст.309 КК України визнала в повному обсязі та підтвердила обставини справи, які описані у обвинувальному акті.

Однак, зміст журналу судового засідання та звукозапис фіксації судового процесу в суді першої інстанції, свідчать про те, що під час допиту в ході судового розгляду, обвинувачена ОСОБА_8 фактично не підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.304 КК України.

Зокрема, згідно звукозапису технічної фіксації судового процесу в суді першої інстанції від 05.06.2023 року обвинувачена ОСОБА_8 пояснила суду: «хлопець був неповнолітнім, він не мав що їсти та де жити, я йому допомогла. Він просто був там, нічого не робив, просто був там і розмовляв з дівчатами. Мені його просто шкода».

Відповідаючи на уточнююче питання прокурора, чи виконував неповнолітній якійсь обов`язки, обвинувачена ОСОБА_8 вказала «ні».

Наведене свідчить, що фактично обвинувачена ОСОБА_8 не визнала обставини, які їй інкримінувались та викладені в обвинувальному акті за ч.1 ст.304 КК України за кваліфікуючими ознаками: втягнення в злочинну діяльність неповнолітнього.

Проте, не зважаючи на вказані обставини, після допиту обвинуваченої, місцевий суд, незважаючи на фактичне невизнання ОСОБА_8 обвинувачення в повному обсязі, розглянув кримінальне провадження в порядку ст.349 КПК, обмежившись лише допитом обвинуваченої.

Таким чином, слід констатувати, що суд першої інстанції, не зважаючи на заперечення ОСОБА_8 фактичних обставин кримінального провадження за ч.1 ст.304 КК України, не вжив усіх необхідних заходів для того, щоб переконатися в правильності розуміння обвинуваченою тих фактичних обставин, які вона буде позбавлена можливості оскаржити, не здійснив допиту обвинуваченої відповідно до вимог ст.351 КПК та не дослідив інші докази сторони обвинувачення на підтвердження доведеності обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті.

Відповідно до правової позиції в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02.02.2021 року (справа №640/4713/19), повне визнання вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується, правових наслідків розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК.

Відтак, в даному випадку, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції не забезпечив відсутність сумнівів та не переконався у тому, що обвинувачена ОСОБА_8 дійсно не заперечує всі фактичні обставини кримінального провадження, встановлені під час досудового розслідування та поставлені їй в провину у висунутому обвинуваченні, а також чи правильно вона розуміє та усвідомлює зміст цих обставин, оскільки, з огляду на зміст показань обвинуваченої в судовому засіданні суду першої інстанції, остання фактично обставини справи та провину за ч.1 ст.304 КК України за викладених в обвинувальному акті обставинах в повному обсязі вочевидь не визнавала.

Таким чином, під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема судом не було з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачена зміст цих фактичних обставин провадження, а також не були усунені сумніви у добровільності її позиції, тобто фактично не було дотримано обов`язкових передумов можливості здійснення розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК.

Крім того, під час апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції були встановлені інші істотні порушення вимог КПК, які тягнуть за собою скасування вироку суду.

Так, формулюючи обвинувачення стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 , суд, описуючи ролі учасників, в одній частині послався зокрема на «неповнолітню Особу 1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, відповідно до вимог глави 35 КПК України)», а в іншій частині щодо тієї ж особи суд вказав «ОСОБА_30 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження)».

Таким чином, апеляційний суд констатує, що зазначення місцевим судом в обвинувальному вироку про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення у складі організованої групи, з іншою конкретизованою у вироку особою ( ОСОБА_30 ) зроблені без аналізу сукупності зібраних доказів щодо цієї особи та без посилання на вирок суду щодо нього, який набрав законної сили, є порушенням права цієї особи на презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини в окремому провадженні.

Також, колегія суддів звертає увагу, що із журналу судового засідання від 05.06.2023 року та звукозапису судового засідання вбачається, що в порушення ч.2 ст.347 КПК прокурором не було оголошено короткий виклад обвинувального акта, а фактично лише вказано статті та кваліфікуючі ознаки за яким обвинувачується ОСОБА_8 , відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність потерпілих та шкоди у кримінальному провадженні, та про процесуальні витрати. Тобто, жодні обставини за якими обвинувачується ОСОБА_8 прокурором не оголошено, навіть його короткого змісту.

Також колегією суддів встановлено відсутність підписів головуючого судді в ухвалах суду від 09.09.2022 року та 24.04.2023 року про залучення захисника у кримінальному провадженні, а також про призначення кримінального провадження до судового розгляду, зміни обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави (а.п.84-85, 120-124 т.1).

Вказані обставини, з урахуванням положень ст. 2, 7, 9, 412, 415 КПК, апеляційний суд визнає істотними порушеннями, які тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 407 КПК передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.415 КПК, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені ч.2 ст.412 цього Кодексу.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ст.ст. 7, 9 КПК, апеляційний суд, вважає, що судове провадження в суді першої інстанції було здійснено з істотним порушенням вимог КПК, а тому з урахуванням положень ст.ст. 412, 415 КПК, визнається апеляційним судом істотними, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК тягне за собою скасування вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Частиною 2 та 3 ст. 415 КПК передбачено, що призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Разом з цим, з огляду на приписи ч.ч. 1, 2 ст. 416 КПК щодо особливостей нового судового розгляду судом першої інстанції після скасування судом апеляційної інстанції вироку, при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв?язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Приймаючи до уваги слушність доводів апеляційної скарги прокурора в частині необґрунтованого застосування положень ст.75 КК України при призначенні ОСОБА_8 покарання, враховуючи при цьому той факт, що апеляційний суд, в зв`язку з встановленими і наведеними вище допущеними місцевим судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, за наявності яких судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, позбавлений можливості ухвалити новий вирок в цій частині, колегія суддів звертає увагу, що в разі доведеності вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень під час нового розгляду в суді першої інстанції, а також у разі якщо за результатами нового судового розгляду не буде встановлено інших обставин, які пом`якшують покарання, призначення обвинуваченій покарання із застосуванням положень ст.75 КК України, слід вважати необґрунтованим.

Скасовуючи вирок та призначаючи новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, колегія суддів вважає необхідним вирішити питання щодо запобіжного заходу обвинуваченої ОСОБА_8 .

Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року встановлено, що «відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали, чи можливо належним чином продовжити (якщо так, то за яких умов) застосування на стадії судового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства», «не відповідає критерію «передбачуваності закону» для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції» (п.74).

Під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, а саме з 09.09.2024 року обвинувачена ОСОБА_8 утримується під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Повернення обвинуваченої під контроль суду першої інстанції, з огляду на скасування вироку та призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції, складатиме певний період часу, який потребує застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжного заходу.

У згаданому рішенні у справі «Харченко проти України» ще в 2011 р. встановлено порушення ст. 5 Конвенції, коли «тримання під вартою не передбачається ні конкретним положенням законодавства, ні судовим рішенням» (п.74), а тому подібна обставина у справі щодо ОСОБА_37 вимагає судового врегулювання.

За змістом ст.ст. 176-178 КПК запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігання забезпечення виконання цією особою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченої, апеляційний суд враховує її особу, яка є раніше судимою, у зв`язку із неодноразовими неявками до апеляційного суду була оголошена у розшук, не має міцних соціальних зв`язків, та той факт, що остання обвинувачується у вчинені декількох епізодів кримінальних правопорушень.

Обставини, які б свідчили про зменшення ризиків, встановлених під час судового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на думку колегії суддів не зменшились, клопотань сторони захисту щодо наявності підстав та обставин, які б свідчили, що вказані ризики зменшились або відпали, в апеляційному суді не заявлені.

Окрім того, приймаючи до уваги характер вчинення кримінальних правопорушень та покарання, яке може бути призначене обвинуваченій, на даний час є доцільним продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_8 під вартою в межах строку передбаченого КПК, з метою забезпечення судового провадження та виконання завдань кримінального судочинства, зокрема забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.

Водночас колегія суддів приходить до висновку про можливість зменшення визначеного обвинуваченій ОСОБА_8 розміру застави.

Слід констатувати, що положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного/ обвинуваченого; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; даних про особу підозрюваного/обвинуваченого; встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного/обвинуваченого; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б обвинувачену від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого її ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

При вирішенні цього питання, колегія суддів враховує практику ЄСПЛ, відповідно до якої розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого та ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року)

З урахуванням наведеного, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченої ОСОБА_8 , колегія суддів вважає можливим зменшити обвинуваченій розмір застави до 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказаний розмір застави буде відповідним у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування вироку суду з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Під час нового розгляду, суду першої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі суду факти недотримання вимог кримінального процесуального закону, провести судове провадження у відповідності до вимог КПК та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення, яке буде відповідати вимогам закону та забезпечить виконання положень ст.ст. 2, 7 КПК.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2023 року в кримінальному провадженні №0000015 від 17.01.2015 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження №0000015 від 17.01.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.303, ч.1 ст.304, ч.1 ст.309 КК України, в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 14.12.2024 року.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_8 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум (отримувач: Одеський апеляційний суд; Код ЄДРПОУ отримувача 42268321; Код банку отримувача (МФО) 820172; розрахунковий рахунок UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 16.10.2024 року; Заставна сума за обвинувачену ОСОБА_8 (номер провадження суду апеляційної інстанції №11-кп/813/499/24; судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Обвинувачена ОСОБА_8 звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинувачену ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з м. Одеси без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця робити, контактних номерів мобільного телефону;

- здати на зберігання до Головного управління ДМС в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_8 наслідки невиконання покладених на неї обов`язків, а саме: у разі, якщо остання, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться до суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого суворого запобіжного заходу.

Копію ухвали невідкладно надіслати до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - до відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4