Справа № 216/3622/24
провадження 1-кп/216/517/24
УХВАЛА

іменем України

12 серпня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження №0000737 від 10.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява представника Комунального Підприємства «Парковка та реклама», в якій останній просив визнати КП «Парковка та реклама» у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 286 КК України, потерпілим на підставі ст. 55 КПК України, посилаючись на те, що в наслідок кримінального правопорушення було пошкоджено секцію пішохідного дорожнього огородження, яке знаходиться у власності територіальної громади міста Кривого Рогу та перебуває на балансі КП «Парковка та реклама», отже внаслідок дорожньо-транспортної пригоди КП «Парковка та реклама» завдано матеріальних збитків.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви КП «Парковка та реклама» та визнання його потерпілим по даному кримінальному провадженню, оскільки останній не є потерпілим у кримінальному провадженні в розумінні статті 55 КПК України. Учасники процесу підтримали думку прокурора.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши зміст обвинувального акта, вважає, що заява представника Комунального Підприємства «Парковка та реклама» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Об`єктивна сторона злочину передбаченого ст.286 КК України характеризується трьома ознаками: а) діянням; б) наслідками; в) причинним зв`язком між діянням і наслідками.

Діяння (дія чи бездіяльність) виражається в порушенні правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Диспозиція ст. 286 КК України є бланкетною. Тому при вирішенні питання про притягнення до кримінальної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до нормативних актів, які регламентують порядок дорожнього руху та експлуатації транспорту.

Другою ознакою об`єктивної сторони є суспільно небезпечні наслідки.

Відповідальність за ст. 286 КК України диференційована залежно від тяжкості наслідків, які настали. У частині 1 наслідками є середньої тяжкості тілесні ушкодження, у ч. 2 - тяжкі тілесні ушкодження або загибель потерпілого, у ч. 3 - загибель декількох осіб.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками, що настали, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину.

Відповідальність за ч.1 ст. 286 КК України залежить від наслідків, які настали, а саме заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В результаті ДТП потерпілий ОСОБА_5 одержав середньої тяжкості тілесні ушкодження, в той час як КП «Парковка та реклама» завдано виключно матеріальної шкоди.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд вважає, що підстав для визнання КП «Парковка та реклама» потерпілим у кримінальному провадженні немає, тому на підставі ч. 5 ст. 55 КПК України необхідно відмовити у визнанні його потерпілим, оскільки КП «Парковка та реклама» внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, не завдано фізичної шкоди, тобто тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, з настанням яких диспозиція ст. 286 КК України пов`язує можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності та яка безпосередньо і визначає коло осіб, які можуть бути потерпілими від даного злочину та є спеціальною нормою по відношенню до ст. 55 КПК України, тобто кримінальне провадження стосується саме наслідків у виді спричинення вищевказаного ступеню тілесних ушкоджень. Також суд керується і вимогами ч.1 ст.337 КПК України, згідно з якою судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, тобто ОСОБА_3 , і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 20 квітня 2023 року у справі № 935/2316/21.

При цьому суд наголошує, що КП «Парковка та реклама» не позбавлений можливості звернутись з цивільним позовом до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, який вчинив суспільно небезпечне діяння.

Керуючись ч. 5 ст. 55, ч. 1 ст. 61, ст. 110, 314-315, 369, 371, 372 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника Комунального Підприємства «Парковка та реклама» про визнання КП «Парковка та реклама» потерпілим - відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 16 серпня 2024 року о 15-30 год. в залі судових засідань у приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

Суддя ОСОБА_1