Номер провадження: 11-кп/813/1526/24
Справа № 521/4658/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2024 року про приведенні вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ (далі Закон №3342-IX),-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено подання начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про заміну невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_8 .

Замінено засудженому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, призначене вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2023 року у виді арешту строком 6 (шість) місяців, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з педагогічною діяльністю строком на 3 (три) роки, на пробаційний нагляд на строк 1 (один) рік, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з педагогічною діяльністю строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 59-1 КК покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 3 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Початок строку відбування основного покарання засудженому у виді пробаційного нагляду визначено обчислювати з моменту проголошення ухвали суду.

З урахуванням відбутого ОСОБА_8 покарання у виді арешту 5 (п`ять) місяців 6 (шість) днів, до відбуття ОСОБА_8 на підставі п. «в», п. 2) ст. 72 КК, залишиться строк покарання у виді пробаційної програми 1 (один) місяць 18 (вісімнадцять) днів (станом на 29.03.2024 року).

Негайно звільнено засудженого ОСОБА_8 з місць позбавлення волі.

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_8 засуджений Суворовським районним судом м. Одеси 23.10.2023 року за ч. 1 ст. 301-1 КК до покарання у вигляді арешту на строк 6 місяців. У свою чергу, 28.03.2024 року набрав законної сили Закон України № 3342-ІХ, яким внесено ряд змін та доповнень до Кримінального кодексу (ст. ст. 51, 52, 59-1, 72 та інші статті КК України), змінено порядок застосування покарання у виді арешту, який на даний час застосовується лише відносно засуджених військовослужбовців (ст. 60 КК України), який останні відбувають на гауптвахті. Також, вказаним Законом внесено зміни у санкцію ч. 1 ст. 301-1 КК України, якою наразі не передбачено покарання у виді арешту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині заміни невідбутої частини покарання у виді арешту на пробаційний нагляд, зарахування строку відбутого покарання та обчислення початку строку покарання, та ухвалити у цій частині нову ухвалу, якою замінити ОСОБА_8 невідбуту частину основного покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2023 року у виді арешту строком 24 дні, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з педагогічною діяльністю строком на 3 (три) роки, на покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 місяць 18 днів, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з педагогічною діяльністю строком на 3 (три) роки. Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановлення засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації. Виключити абзац 9 резолютивної частини ухвали.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор зазначає, що суд першої інстанції не вірно визначив механізм проведення заміни невідбутої частини покарання у виді арешту на пробаційний нагляд, оскільки фактично не замінив невідбуту частину покарання у виді арешту, яка становить 24 дні, а призначив покарання у виді пробаційного нагляду стороком 1 рік. Крім того, неправильно визначив початок обчислення строку у виді пробаційного нагляду.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Засуджений надав заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не у повній мірі.

Так, колегією суддів установлено, що вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2023 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, та призначено покарання у виді арешту строком 6 (шість) місяців, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з педагогічною діяльністю строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

28 березня 2024 року набрав чинності Закон №3342-IX, яким на підставі п. 87 внесено зміни до Кримінального кодексу України, зокрема до ч. 1 ст. 301-1 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді пробаційного нагляду на строк до п`яти років або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк від двох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Крім того, в новій редакції викладено ст. 60 КК України, відповідно до якої покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Таким чином, покарання у вигляді арешту може бути засновано виключно до особи, яка є військовослужбовцем, а до інших осіб, що не відносяться до цієї категорії, зазначене покарання не застосовується, з урахуванням чого в санкції відповідних статей КК України були внесені зміни.

Як вбачається зі змісту ст. 51 КК України (в редакції станом на 28.03.2024), законодавцем введено новий вид покарання як пробаційний нагляд (п. 7-1 ч. 1 ст. 51 КК України).

Відповідно до приписів ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

З урахуванням того, що пробаційний нагляд не передбачає тримання засудженого в ізоляції, беручи до уваги положення ст.51 КК України, які визначають пробаційний нагляд як більш м`яке покарання, колегія суддів вважає, що Закон № 3342-IX від 23.08.2023 поліпшує становище засудженого ОСОБА_8 , який не є військовослужбовцем.

Також, законом України № 3342-ІХ від 23.08.2023 року внесені зміни до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, який доповнений п. 23 «З дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що саме невідбута частина покарання у виді арешту у даному випадку може бути замінена.

Висновок суду першої інстанції про заміну усього розміру покарання, яке призначене вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2023 року, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки ставилось питання про заміну саме невідбутої частини покарання на інший вид покарання.

Згідно довідки по особовій справі, яка видана ДУ «Одеський слідчий ізолятор», 23 жовтня 2023 року ОСОБА_9 було затримано на підставі вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2023 року. Визначено початок та кінець строку покарання, а саме з 23 жовтня 2023 року по 23 квітня 2024 року. 29 березня 2024 року ОСОБА_8 був звільнений на підставі оскаржуваної ухвали, та станом на день звільнення останній відбув 5 місяців 6 днів. Відповідно до відбуття йому залишилось 24 дні арешту.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; в) два дні пробаційного нагляду.

Враховуючи наведені вище вимоги закону України про кримінальну відповідальність невідбута частина покарання у виді арешту, яка становить 24 дні, підлягає заміні засудженому ОСОБА_8 з розрахунку одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду, що становить 1 місяць 18 днів пробаційного нагляду.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з її доводами, що судом помилково визначено початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду з моменту проголошення ухвали суду, оскільки згідно ч.1 ст.49-2 КВК України, строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Керуючись ст.ст. 5, 51, 59-1, 72 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Законом України № 3342-IX від 23.08.2023, суд,-

ухвалив :

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2024 року змінити.

Абзац другий резолютивної частини викласти у наступні редакції:

Замінити засудженому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , невідбуту частину основного покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2023 року у виді 24 днів арешту, на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 місяць 18 днів.

Виключити з резолютивної частини ухвали абзац четвертий та п`ятий.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3