печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000107 від 22.07.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000107 від 22.07.2016 року.

У вимогах даної скарги адвокат просить: зобов`язати Старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу Головного слідчого управління Національної поліції України негайно повернути ОСОБА_4 майно, яке було вилучене під час проведення обшуку 19 березня 2024 року в квартирі за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , саме:

мобільний телефон «Samsung Galaxy S21 Ultra 5G», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в якому сім-картка «Київстар» з номером НОМЕР_3 ;

2 предмети, які схожі на кошти:

- 100 000 грн. (86 банкнот номіналом 500 грн., 57 банкнот - 1000 грн.);

- 20 000 євро (400 банкнот номіналом 50 євро);

- 3 000 японських єн (3 банкноти номіналом 1000 японських єн);

- 2 334 доллари США (20 банкнот номіналом 100$, 5 банкнот номіналом 50$, 4 купюри - 20$, 1 купюра - 2$, 2 купюри - 1$);

- 80 євро (5 банкнот номіналом 10 євро, 1 банкнота номіналом 20 євро, 2 банкноти номіналом 5 євро);

предмет, схожий на злиток зі срібла з маркуванням «omicore 100 g feinsilber 999».

В обґрунтування скарги адвокат вказує наступне.

19 березня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/8640/24-к від 26 лютого 2024 року, Старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 було проведено обшук квартири за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності.

Під час проведення обшуку квартири вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy S21 Ultra 5G», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в якому сім-картка «Київстар» з номером НОМЕР_3 ; трудова книжка, видана на ім`я ОСОБА_4 ; сповіщення; 2 предмети, схожі на патрони; 2 предмети, які схожі на кошти: 100 000 грн. (86 банкнот номіналом 500 грн., 57 банкнот - 1000 грн.); 20 000 євро (400 банкнот номіналом 50 євро); 3 000 японських єн (3 банкноти номіналом 1000 японських єн); 2 334 доллари США (20 банкнот номіналом 100$, 5 банкнот номіналом 50$, 4 купюри - 20$, 1 купюра - 2$, 2 купюри - 1$); 80 євро (5 банкнот номіналом 10 євро, 1 банкнота номіналом 20 євро, 2 банкноти номіналом 5 євро); предмет, схожий на злиток зі срібла з маркуванням «omicore 100 g feinsilber 999».

Вказане вище майно належить ОСОБА_4 , яка не має статусу обвинуваченої у даному кримінальному провадженні та перебуває у статусі третьої особи та внаслідок вилучення майна позбавлена можливості користуватися ним, обмежена у своїх правах, що не відповідає вимогам КПК України. Крім того, зазначає, що грошові кошти в сумі 14800 (чотирнадцять тисяч вісімсот) євро, отримані від ОСОБА_6 , про що було складено відповідну розпуску.

У судове засідання адвокат не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Представник ГСУ НП України у судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000107 від 22.07.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 219, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.

26 лютого 2024 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/8640/24-к, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІПН: НОМЕР_4 , для відшукання та вилучення наступного: документів, які стосуються фінансово-господарської діяльності ДП «ДГ імені О.В. Суворова ІСГП НААН», ТОВ «СК «Петроліум», ГНТО «Іскра», ТОВ «ЗОРЯ», ТОВ «ЗОРЯ-2011», ТОВ «Ізотек», ТОВ «Імперіал-2012», ТОВ «Рітейл Юкрейн», ДП «Державний насіннєвий фонд України», ТОВ «Північ транс», ТОВ «ЧОРНОМОР МОРЕПРОДУКТ», ТОВ «Берег Рітейл», ТОВ «ТЕКА», ТОВ «АГРО ЛЕНД ТРЕЙДИНГ 1», ТОВ «НАФТА ЮКРЕЙН», ТОВ «ІНДАСТРІ ОЙЛ», ТОВ «Комплекс Авто», ПП «Сінтіавто Плюс», приватного підприємця ОСОБА_7 , приватного підприємця ОСОБА_8 , ФОП « ОСОБА_9 », ФОП « ОСОБА_10 », приватного підприємця ОСОБА_11 , ФОП « ОСОБА_12 », ФОП « ОСОБА_13 », ФОП « ОСОБА_14 », ФОП « ОСОБА_15 », ПП « ОСОБА_16 », ФОП « ОСОБА_17 », ФОП « ОСОБА_18 », ОСОБА_19 , а також інших суб`єктів господарювання, пов`язаних із наданням послуг/виконанням робіт на користь чи від «ДГ імені О.В. Суворова ІСГП НААН» (договори, додатки до них, додаткові угоди, акти виконаних робіт/наданих послуг, квитанції про оплату, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, довіреності, платіжні доручення, грошові чеки, довідки про вартість виконаних робіт, банківські виписки, довіреності, оборотно-сальдові відомості, відомості по бухгалтерським рахункам, журнали ордерів, документів складського обліку, відомості щодо залишку продукції, облікові регістри (меморіальні ордери), рахунки бухгалтерського обліку, 30 «Готівка», 31 «Рахунки в банках», 372 «Розрахунки з підзвітними особами», 66 «Розрахунки за виплатами працівникам», касові книги, звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, документи за результатами документальної перевірки фінансово-господарської діяльності суб`єктами контролю ДП «ДГ імені О.В. Суворова ІСГП НААН», та інші); установчо-організаційні документи ДП «ДГ імені О.В. Суворова ІСГП НААН», ТОВ «СК «Петроліум», ГНТО «Іскра», ТОВ «ЗОРЯ», ТОВ «ЗОРЯ-2011», ТОВ «Ізотек», ТОВ «Імперіал-2012», ТОВ «Рітейл Юкрейн», ДП «Державний насіннєвий фонд України», ТОВ «Північ транс», ТОВ «ЧОРНОМОР МОРЕПРОДУКТ», ТОВ «Берег Рітейл», ТОВ «ТЕКА», ТОВ «АГРО ЛЕНД ТРЕЙДИНГ 1», ТОВ «НАФТА ЮКРЕЙН», ТОВ «ІНДАСТРІ ОЙЛ», ТОВ «Комплекс Авто», ПП «Сінтіавто Плюс», приватного підприємця ОСОБА_7 , приватного підприємця ОСОБА_8 , ФОП « ОСОБА_9 », ФОП « ОСОБА_10 », приватного підприємця ОСОБА_11 , ФОП « ОСОБА_12 », ФОП « ОСОБА_13 », ФОП « ОСОБА_14 », ФОП « ОСОБА_15 », ПП « ОСОБА_16 », ФОП « ОСОБА_17 », ФОП « ОСОБА_18 », а також інших суб`єктів господарювання, пов`язаних із наданням послуг/виконанням робіт на користь чи від «ДГ імені О.В. Суворова ІСГП НААН» (статути, положення, накази про призначення, звільнення, тощо працівників указаних суб`єктів господарювання, посадові інструкції, функціональні обов`язки), а також особові справи працівників, характеристики; документів, які стосуються процедури банкрутства та санації ДП «ДГ імені О.В. Суворова ІСГП НААН» (заяви, клопотання, плани санації, протоколи зборів кредиторів, боргові розписки, договори які стали підставою вимог кредиторів до ДП «ДГ імені О.В. Суворова ІСГП НААН», призначення та зміна арбітражних керуючих, розпорядників майна, керуючих процедурою санації тощо); документів, що стосуються володіння, розпорядження, користування тощо усім рухомим та нерухомим майном, земельними ділянками, посівними матеріалами, готовою продукцією, іншими активами майнового комплексу ДП «ДГ імені О.В. Суворова ІСГП НААН» (акти інвентаризації, довідки балансової вартості майна, технічна документація, проекти технічної документації, технічні паспорти, правовстановлюючі документи тощо); документів, що стосуються банківських рахунків ДП «ДГ імені О.В. Суворова ІСГП НААН» (договори про відкриття рахунків, анкети, виписки за ними, ІР-адреси, відомості про прив`язані пластикові картки та інше); грошових коштів здобутих злочинним шляхом; чорнових записів, блокнотів, зошитів, які містять відомості щодо обставин, які досліджуються в рамках кримінального провадження; електронних засобів передачі даних (мобільних телефонів, ноутбуків, планшетів, флеш-носіїв, жорстких дисків тощо), на яких міститься інформація щодо обставин, які досліджуються в рамках кримінального провадження.

19 березня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/8640/24-к від 26 лютого 2024 року, Старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 було проведено обшук квартири за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy S21 Ultra 5G», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в якому сім-картка «Київстар» з номером НОМЕР_3 ; трудова книжка, видана на ім`я ОСОБА_4 ; сповіщення; 2 предмети, схожі на патрони; 2 предмети, які схожі на кошти: 100 000 грн. (86 банкнот номіналом 500 грн., 57 банкнот - 1000 грн.); 20 000 євро (400 банкнот номіналом 50 євро); 3 000 японських єн (3 банкноти номіналом 1000 японських єн); 2 334 доллари США (20 банкнот номіналом 100$, 5 банкнот номіналом 50$, 4 купюри - 20$, 1 купюра - 2$, 2 купюри - 1$); 80 євро (5 банкнот номіналом 10 євро, 1 банкнота номіналом 20 євро, 2 банкноти номіналом 5 євро); предмет, схожий на злиток зі срібла з маркуванням «omicore 100 g feinsilber 999».

10 квітня 2024 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/12919/24-к накладено арешт на тимчасово вилучене майно, саме: трудову книжку ОСОБА_4 , в якій містяться відомості про її діяльність з 2018 року на товаристві, зареєстрованому в рф; документ із назвою «уведомление о постановке на учет физического лица в налоговом органе», який датований 26.10.2015 та має № НОМЕР_5, яку 19.03.2024 вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.

При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Виходячи із цих положень, можна зробити висновок про два види тимчасово вилученого майна: (1) майно, яке відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, і (2) вилучені під час обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Разом з тим, речі і документи, які вилучаються під час обшуку, в залежності від зазначення їх в ухвалі на обшук, можуть мати різний статус. Це обумовлює різницю в його подальшому процесуальному оформленні у кримінальному провадженні і, відповідно, відмінність в питанні повернення власнику.

Так, майно, щодо якого ставиться питання про повернення, прямо зазначено в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а отже, таке майно не має правового статусу тимчасово вилученого майна і, на перший погляд, щодо нього не має ставитися питання про арешт.

Разом з тим, у відповідності до ст. 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Очевидно, що ухвала, якою надається дозвіл на обшук, таким судовим рішенням, спрямованим на обмеження права власності, не є. Адже відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою: виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Положення ст. 235 КПК України встановлюють вимоги до ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи. В такій ухвалі, серед іншого, мають зазначатися речі, документи або осіб, для виявлення (прим.: а не вилучення) яких проводиться обшук.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз. В свою чергу, тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном можливе внаслідок арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт може застосовуватися до майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Отже, норми КПК України передбачають єдиний вид судового рішення, спрямованого на обмеження права власності особи під час досудового розслідування, - ухвалу про арешт майна (ч. 5 ст. 173 КПК України).

Так, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

За таких обставин судовий контроль під час розгляду клопотання про дозвіл на проведення обшуку не може одночасно поширюватися і на вирішення питання про обмеження права власності особи, у якої цей обшук буде проведений. Адже предметом судового контролю в першому випадку є легітимність, необхідність і пропорційність втручання у право особи на приватність (в першу чергу, недоторканність житла чи іншого володіння особи), в той час як обмеження права власності потребує окремого судового вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися на умовах, передбачених законом, має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Так, власник майна, вилученого під час обшуку, якщо дозвіл на відшукання відповідних речей і документів прямо наданий слідчим суддею в ухвалі позбавлений можливості відновити своє законне право на мирне володіння майном, адже КПК України містить лише три процесуальні механізми, за допомогою яких володілець може ставити перед слідчим суддею питання про обґрунтованість обмеження права власності: 1) заперечення арешту майна при розгляді відповідного клопотання і обґрунтування своєї позиції в судовому засіданні; 2) звернення з клопотанням про скасування арешту майна з доведенням того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано; 3) оскарження бездіяльності щодо повернення тимчасово вилученого майна.

Отже, якщо прийняти нормативно запропоновану концепцію, що речі, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі слідчого судді, не є тимчасово вилученим майном, і для подальшого утримання їх органом досудового розслідування не потрібне застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження, власник цих речей залишається без належної правової процедури для захисту свого права власності в межах кримінального провадження.

Вважаю, що це суперечить завданням кримінального провадження, крім того, досудове розслідування є динамічним процесом, в рамках якого актуальність та необхідність перебування вилученого на законних підставах майна може змінюватись. Враховуючи викладене, на вилучене під час обшуку майно, дозвіл на відшукання якого прямо наданий слідчим суддею, необхідно поширювати режим тимчасово вилученого майна з відповідними наслідками - накладення арешту або повернення особі, у якій воно було вилучене.

Так, ухвалою слідчого судді надано дозвіл на обшук з метою, в тому числі, вилучення майна. В світлі конкретних обставин цієї справи, вирішуючи питання про повернення майна слідчому судді належить визначити чи наявні в органу досудового розслідування підстави для подальшого утримання цього майна не лише з огляду на наявність правової підстави - ухвали слідчого судді (адже вона формально наявна), а виходячи з відношення вилученого майна до кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 не має статусу підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000107 від 22.07.2016 року.

Стороною обвинувачення не надано слідчому судді доказів, які б свідчили, що таке майно має хоч якесь відношення до розслідуваного кримінального провадження, не проведено жодної дії, спрямованої на дослідження вилученого майна з метою доведення причетності такого майна до кримінального провадження. Вказане свідчить про те, що вилучення та утримування такого майна немає жодного значення для розслідування кримінального провадження, в межах якого проводився обшук та його вилучення.

У відповідності до КПК України обмеження прав власника щодо належного йому майна можуть мати місце у зв`язку з тим, що відповідні речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження. Відповідні обмеження мають бути розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження. З урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні станом на час надання дозволу на проведення обшуку потреби досудового розслідування, можливо, виправдовували саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що утримання стороною обвинувачення речей, правомірно належних особі на праві приватної власності, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга частково обґрунтована, та підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 26, 100, 107, 167, 169, 170, 234-236, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Зобов`язати Старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу Головного слідчого управління Національної поліції України негайно повернути ОСОБА_4 майно, яке було вилучене під час проведення обшуку 19 березня 2024 року в квартирі за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , саме:

мобільний телефон «Samsung Galaxy S21 Ultra 5G», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в якому сім-картка «Київстар» з номером НОМЕР_3 ;

2 предмети, які схожі на кошти:

- 100 000 грн. (86 банкнот номіналом 500 грн., 57 банкнот - 1000 грн.);

- 20 000 євро (400 банкнот номіналом 50 євро);

- 3 000 японських єн (3 банкноти номіналом 1000 японських єн);

- 2 334 доллари США (20 банкнот номіналом 100$, 5 банкнот номіналом 50$, 4 купюри - 20$, 1 купюра - 2$, 2 купюри - 1$);

- 80 євро (5 банкнот номіналом 10 євро, 1 банкнота номіналом 20 євро, 2 банкноти номіналом 5 євро);

предмет, схожий на злиток зі срібла з маркуванням «omicore 100 g feinsilber 999».

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1