Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/260/2024 Справа № 641/6153/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові подання начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» про приведення вироку суду стосовно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

В С Т А Н О В И В:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» про приведення вироку суду стосовно засудженої ОСОБА_4 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

В обґрунтування подання зазначає, що у ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» відбуває покарання ОСОБА_4 , засуджена 26.01.2000 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. ст. 140 ч. 2, 46-1 КК України до 1 року позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штраф 680 грн. 19.06.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу 1700 грн. 12.12.2017 року Київським районним судом м. Харкова за ст. ст. 185 ч. 2, 75 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік. Звільнена 16.01.2021 року згідно ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 15.12.2020 року після закінчення іспитового строку. 02.03.2018 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України покарання у вигляді штрафу за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.06.2017 року виконувати самостійно. Згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 23.09.2021 року виключити посилання на ст. ст. 71, 72 КК України. В іншій частині вирок залишити без змін. Звільнена згідно ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2022 року після закінчення іспитового строку. 01.12.2021 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 02.03.2018 року, зміненого ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.09.2021 року, та остаточно призначити до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 17.07.2023 року вирок змінено: виключено вказівку про застосування ст. 71 КК України, вважати засудженою за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін. Злочин скоєно 28.10.2017 року сума 392,58 грн. Злочин скоєно 23.12.2017 року сума 284,80 грн. 20.07.2023 року Київським районним судом м. Полтави ст. 309 ч. 1 до 6 місяців арешту. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.12.2021 року, зміненого ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11.07.2023 року та остаточно призначено до відбуття 1 рік 3 місяці позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Засуджена ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розглянути подання за її відсутності, вимоги подання підтримала.

Представник ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розглянути подання за її відсутності, вимоги подання підтримала та просила задовольнити.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Щодо зворотної дії змін до статей 185, 190, 191 КК внаслідок набрання чинності Законом № 3886-IX Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 року по справі № 278/1566/21 зазначила наступне: «Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння».

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у жовтні 2017 року становила 1684 грн., та грудні 2017 року становила 1762 грн.

Вироком Дзержинським районним судом м. Харкова від 0112.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 02.03.2018 року, зміненого ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.09.2021 року, та остаточно призначити до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 17.07.2023 року вирок змінено: виключено вказівку про застосування ст. 71 КК України, вважати засудженою за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

ОСОБА_4 засуджено за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України за вчинення кримінального правопорушення скоєного 28.10.2017, 23.12.2017 року, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, кримінальні правопорушення вчинені на суму 392,58 грн. та 284,80 грн.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння - 28.10.2017, 23.12.2017, за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.12.2021 року, не перевищувала 2 НМ, то до цих діянь має застосовуватися положення ст. 5 КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, оскільки кримінальна караність діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , усунуто, засуджена підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.12.2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, зміненого ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11.07.2023 року, за яким вона засуджена до 1 року позбавлення волі.

Крім того, суд приходить до висновку, що необхідно вважати засудженою ОСОБА_4 , за вироком Київського районного суду м. Полтави від 20.07.2023 року до покарання у вигляді 6 місяців арешту, та виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_4 покарання з застосуванням положень ст.ст. 71, 72 КК України.

Таким чином, клопотання ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» про приведення вироку суду стосовно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного їй вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.12.2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, зміненого ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11.07.2023 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати засудженою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вироком Київського районного суду м. Полтави від 20.07.2023 року до покарання у вигляді 6 місяців арешту, та виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_4 покарання з застосуванням положень ст.ст. 71, 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Cуддя- ОСОБА_1