Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/5960/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості у рамках підготовчого провадження з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №00000112 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Черна, Виноградівського району Закарпатської області, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, одружений, батько трьох дітей, двоє з яких неповнолітні, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Мешканець с. Веряця Берегівського району Закарпатської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що діяльність ІНФОРМАЦІЯ_11 по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, а у соціальних мережах виник посилений попит на поширення інформації про діяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, перешкоджав законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань під час здійснення ними призову на військову службу в особливий період за наступних обставин.

Так, у громадянина України ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше травня 2024 року, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караного діяння, що полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом поширення інформації про місце розташування військовослужбовців під час виконання їх службових обов`язків.

На виконання свого умислу ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2024 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використавши належний йому мобільний телефон марки «RedmiNote 10S», (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з СІМ-картою з телефонним номером НОМЕР_3 створив загальнодоступну тематичну групу в інтернет-месенджері «Viber» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4», став засновником даної групи та займає позицію її супер-адміністратора.

Так, учасники вказаного інформаційного ресурсу здійснюють збір, консолідацію і трансляцію повідомлень з приводу місця, часу і способу проведення мобілізаційних заходів службовцями ІНФОРМАЦІЯ_10, з метою інформування осіб, які підпадають під мобілізацію та які мають намір ухилитися від виконання своїх обов`язків з захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України під час мобілізації.

Зокрема, згідно політики використання, розміщеної на офіційному сайті «Viber» та яка є обов`язковою для всіх користувачів даного месенджеру, адміністратори спільнот відповідають за створення контенту для своїх спільнот та здійснюють модерацію контенту, поширеного учасниками спільноти. Також зазначається що контент, який поширюється у спільноті повинен відповідати політиці прийнятного використання месенджеру «Viber», у зв`язку з чим, адміністратор наділений відповідними повноваженнями, що дозволяють йому видаляти та блокувати учасників спільноти та повідомлення, які вони поширюють. В свою чергу, контент, який публікується у відповідних спільнотах не повинен порушувати норми чинного законодавства або містити поради щодо того, як їх порушувати, а публікація контенту, який може поставити під загрозу національну безпеку чи перешкоджає правоохоронним органам - заборонена.

ОСОБА_4 шляхом адміністрування організував забезпечення постійного функціонування групи, проведення систематичного аналізу інформації, яка розміщується користувачами у групі, наповнення контентом - інформаційними повідомленнями відповідної тематики. Також, ОСОБА_4 особисто систематично поширював повідомлення з приводу актуального місцезнаходження службовців ІНФОРМАЦІЯ_10 та проведення ними мобілізаційних заходів. Вказані дії надали змогу залучити до діяльності групи якомога більшу кількість учасників, до відома яких можна доводити інформацію щодо місця роздачі повісток працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою ухилення особами призовного віку від отримання таких повісток, чим перешкоджати виконанню службових обов`язків співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2024 року у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_4 , діючи умисно, використавши належний йому мобільний телефон марки «RedmiNote 10S», (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з СІМ-картою з телефонним номером НОМЕР_3 , який останній використовує для авторизації в інтернет-месенджері «Viber» у профілі «INFINITY», будучи супер-адміністратором групи під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та наділеним повноваженнями для припинення незаконного поширення інформації про місцезнаходження та проведення мобілізаційних заходів службовцями ІНФОРМАЦІЯ_10, чітко усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, особисто неодноразово розповсюджував наступну інформацію:

17 травня 2024 року повідомляв у групу «ІНФОРМАЦІЯ_4» про місце вручення повісток військовослужбовцями районного територіального НОМЕР_4 на території Ужгородського району, та в тому числі на території с. Минай;

22 травня 2024 року повідомляв у групу «ІНФОРМАЦІЯ_4» про місце вручення повісток військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 на території м. Ужгород, зокрема в районі залізничного вокзалу;

25 травня 2024 року повідомляв у групу «ІНФОРМАЦІЯ_4» про місце вручення повісток військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 на території м. Ужгород, зокрема в районі залізничного вокзалу;

27 травня 2024 року повідомляв у групу «ІНФОРМАЦІЯ_4» про місце вручення повісток військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 на території Ужгородського району, та в тому числі на території с. Барвінок;

28 травня 2024 року повідомляв у групу «ІНФОРМАЦІЯ_4» про місце вручення повісток військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 на території м. Ужгород, зокрема в районі залізничного вокзалу;

25 червня 2024 року повідомляв у групу «ІНФОРМАЦІЯ_4» про місце вручення повісток військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 на території Ужгородського району, та в тому числі на території с. Розівка;

16 червня 2024 року повідомляв у групу «ІНФОРМАЦІЯ_4» про місце вручення повісток військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 на території Мукачівського району, та в тому числі на контрольному посту с. Нижні Ворота;

Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_8 дії осіб, які є адміністраторами в інформаційних ресурсах, що поширюють актуальні місця вручення повісток, створюють значні перешкоди діяльності Збройних Сил України, а саме зрив виконання мобілізаційних планів щодо призову військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, зменшення обсягів комплектування людськими ресурсами військових формувань Збройних Сил України, які здійснюють заходи з оборони територіальної цілісності України.

Таким чином, зі змісту функціонального призначення адміністрованої ОСОБА_4 інформаційної групи встановлено, що він чітко усвідомлював, що адмініструючи групу у якій розміщується інформація про місцезнаходження військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_11 та вручення повісток працівниками ІНФОРМАЦІЯ_12 з метою уникнення громадянами України призову на військову службу, він перешкоджає законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в особливий період та передбачав настання суспільно небезпечних наслідків.

Отже, ОСОБА_4 чітко усвідомлював характер повідомлень, котрі поширюються учасниками інформаційного ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_4» з приводу перешкоджання законній діяльності працівників центрів комплектування, а також особисто брав участь у поширенні, консолідації та трансляції відповідної інформації.

У тематичній групі в інтернет-месенджері «Viber» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» нараховується більше 500 (п`ятсот» користувачів, котрі систематично поширювали інформацію про час та місце вручення повісток співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , що давало можливість особам призовного віку уникати отримання таких повісток у означених місцях, і як наслідок, створювало передумови для ухиляння від виконання ними військового обов`язку.

В свою чергу, беручи до у ваги те, що інформація, розповсюдження якої перешкоджало законній діяльності ЗСУ, поширювалась також і іншими учасниками адміністрованої ОСОБА_4 групи, які не перебували у злочинній змові з останнім, вся діяльність групи охоплювалась його злочинним умислом.

Цілеспрямоване поширення серед громадян України, які підлягають військовому обліку, призову, відомостей, зокрема в соціальних мережах через Інтернет, про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями районних ІНФОРМАЦІЯ_2 , перешкоджає їх законній діяльності, визначеній ст. ст. 1, 14, 33, 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки надає можливість громадянам України, які бажають ухилитися від виконання військового обов`язку, уникнути військового обліку та призову і створює перепони для встановлення мобілізаційного ресурсу держави, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Отже, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер власних намірів та дій, у т.ч. сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в Україні та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, умисно здійснив діяння, яке полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом поширення інформації про місцезнаходження ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Таким чином, організувавши розміщення групи в інтернет-месенджері «Viber» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» повідомлень про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів працівниками районних ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 втрутився в його законну діяльність та створив перешкоди, перепони в діяльності ЗСУ та інших військових формувань, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У підготовчому судовому засіданні було розглянуто угоду про визнання винуватості, укладену 28.10.2024 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, та їх правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється; сторони також зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження.

Сторони угоди узгодили покарання за ч.1 ст.114-1 КК України у виді п`яти років позбавлення волі та узгодили звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

У даній угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Суд пересвідчився, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.114-1 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкціями статті. Узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. Укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст частин 4, 6, 7 ст.474 КПК України, які йому зрозумілі та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_4 , права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після таких роз`яснень у підготовчому судовому засіданні обвинувачений та захисник не заперечили проти затвердження угоди.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, визначити долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про винуватість під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи учасників кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням, з ухваленням обвинувального вироку.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження: арешт, накладений Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 21.08.2024 - після набрання вироком законної сили слід скасувати.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, визначеному ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 194, 368, 370, 374, 394, 472-476 Кримінального процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 28.10.2024 року у кримінальному провадженні №00000112, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.114-1 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.2 ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт накладений Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 21.08.2024 у справі №308/13483/24 на речові докази - після набрання вироком законної сили слід скасувати.

Речові докази:

Мобільний телефон марки «Redmi Note 10S» з картками мобільних операторів НОМЕР_3 та НОМЕР_5 , який передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів СВ УСБУ в Закарпатській області - повернути ОСОБА_4 як власнику.

Мобільний телефон марки «Redmi Note 11S» з карткою мобільного оператора НОМЕР_6 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 - повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1