Справа №: 148/1493/24
Провадження № 1-кп/148/145/24
В И Р О К

Іменем України

18 липня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Тульчин кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000065 від 21.06.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він у невстановлені дізнанням час та місці, маючи умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 (зі змінами та доповненнями), виявив наркотичний засіб - канабіс, який розпочав незаконно зберігати без мети збуту, а також періодично вживати шляхом куріння.

Працівниками Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області 21.06.2024 близько 12:50 год. поряд з Нестерварською гімназією Тульчинської міської ради Вінницької області, що за адресою: вул. Набережна, 13а, с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено автомобіль марки «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , та під час проведення поверхневої перевірки пасажира автомобіля ОСОБА_5 , проведеної в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», останній добровільно видав пакет із вмістом речовини рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-24/12307-НЗПРАП від 27.06.2024 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 12,29 г.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що умисні дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

28 червня 2024 року на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України між прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті у діяннях передбачених ч.1 ст.309 КК України.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції ст. 309 ч.1 КК України у виді двох років обмеження волі з застосування ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

На підставі ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, зазначивши, що при її укладенні були дотриманні вимоги кримінального кодексу та кримінально процесуального кодексу України.

ОСОБА_5 просив угоду затвердити, визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, не заперечував проти обставин, встановлених під час проведення досудового розслідування. Зазначив, що під час укладення угоди на нього жодного тиску не вчинялось, укладення угоди є добровільним. Також обвинувачений зазначив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені обвинуваченим, відмітив дотримання вимог КПК України при укладенні угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.

Покарання, узгоджене сторонами, відповідає санкції, передбаченій ч. 1 ст. 309 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, а також те, що укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди не суперечать вимогам чинного законодавства, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд затверджує дану угоду.

В порядку статті 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у справі відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 371, 374, 473, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 28 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000065 від 21.06.2024 року між прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття, призначеного вироком покарання з випробуванням на один рік, в силу п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, зобов`язавши його періодично являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про переміни свого місця проживання, роботи та навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3029,12 грн. за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-24/12307-НЗПРАП від 27.06.2024 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.06.2024 року, справа № 148/1460/24 - скасувати.

Речовий доказ: пакет із вмістом речовини рослинного походження, який упаковано до спеціального пакету Національної поліції України №WAR1242527, який знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя ОСОБА_1