Центральний районний суд м. Миколаєва
справа № 490/7619/24
провадження 1-кп/490/858/2024
У Х В А Л А

/про призначення до судового розгляду/

06 вересня 2024 року м. Миколаїв

Центрального районного суду м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001516 від 20.06.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за участю:

сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту - обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2024 року до Центрального районного суду м.Миколаєва з Миколаївської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 вепесня 2024 року вказаний обвинувальний акт було розподілено у відповідності до ст. 35 КПК України, визначено склад колегії суддів та 03 вересня 2024 року передано для його розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений та його захисник проти призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні не заперечували.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Зазначене кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин, є достатні підстави для призначення зазначеного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу.

В обґрунтування заявленого клопотання адвокат ОСОБА_5 вказав, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.08.2024 року до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22:00 години до 06:00 години. Обвинувачений ОСОБА_3 має статус внутрішньо переміщеної особи, оскільки до повномасштабного вторгнення РФ на територію України мав зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_2 , яке наразі перебуває під окупацією РФ. В місті Миколаєві ОСОБА_3 не має власного житла, тож для проживання із своєю сім`єю винаймає житло. Квартиру АДРЕСА_3 власник має намір продати, тож обвинувачений зараз шукає інше житло в межах міста Миколаєва, що в свою чергу унеможливлює виконання ним ухвали суду, від обставин які від нього не залежать.

За такого, захисник просив змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на більш м`який.

Обвинувачений повністю підтримав клопотання захисника та просив задовольнити його вимоги.

Прокурор в судовому засіданні проти заявленого клопотання не заперечував.

Розглянувши клопотання захисника, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані сторонами, суд приходить до такого.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Частиною 1 ст. 201 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Частиною 5 ст. 201 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

В обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу захисник вказав, що фактично ОСОБА_3 на сьогодні, як особа, що має статус внутрішньо переміщеної особи, не має постійного місця проживання, оскільки постійно змушений винаймати житло і саме ці обставини, які не залежать від його волі, не дають змоги ОСОБА_3 виконувати обов`язки покладені на нього слідчим суддею.

Учасники процесу не заперечували проти факту, що вказані обставини не були предметом розгляду слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання захисника підлягає розгляду по суті заявлених вимог.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Водночас, ст.17 Закону України від 23.08.2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Санкцією вказаної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Так, під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді від 26.08.2024 року було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22:00 години до 06:00 години. Строк дії вказаної ухвали зазначено до 19.10.2024 року включно.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 зможе переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, оскільки вони ще не були допитані судом.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_3 , одружений, має на утриманні дитину 2016 року народження, є внутрішньо переміщеною особою, кримінальне правопорушення вчинив в перше, сумлінно виконував обов`язки покладені на нього ухвалою Заводського районного суду від 26.08.2024 року, перебуває в тяжких життєвих умовах у зв`язку із агресією РФ проти України.

З врахуванням вказаних обставин та правової позиції сторін кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню та до обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді застави, який є відповідно до ч.1 ст.176 КПК України більш м`яким ніж той, що існував і забезпечить його належну поведінку та буде відповідати принципам розумності та справедливості.

Частиною першою статті 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи викладені вище ризики, характер злочину, а також відомості про особу ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, суд вважає, що застава у розмірі 100 000 грн. є достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та відповідає приписам ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 201, 315-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001516 від 20.06.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі № 2 Центрального районного суду м. Миколаєва на 11 годину 30 хвилин 12 вересня 2024 року.

Розгляд судового провадження проводити суддею одноособово.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.08.2024, у вигляді домашнього арешту змінити на запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень)

Визначений розмір застави має бути внесено на депозитний рахунок Територіального управління ДСА у Миколаївській області протягом п`яти днів з моменту постановлення ухвали.

Відповідно до положень ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- не відлучатися за межі Миколаївської області;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, роботи, а також зміну засобів зв`язку;

- утриматись від спілкування зі свідками убь справі;

- з`являтися за викликом суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1