Провадження № 11-кп/4823/648/24
Категорія - ч. 3 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 20.01.2023 року, за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 травня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сновськ, Чернігівської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 травня 2024 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, окрім житла.

- за ч.3 ст.307 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, окрім житла.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено йому покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, окрім житла.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту його затримання, а саме з 27 вересня 2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишено без змін.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, просить змінити вирок суду та призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Вказує, що його підзахисний вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Звертає увагу, що обвинувачений раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відсутні обставини, що обтяжують покарання, злочин вчинив внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, так як ОСОБА_8 був позбавлений належного батьківського виховання та догляду, відсутності належного матеріального забезпечення в сім`ї.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав аналогічну за змістом скаргу з такими ж самими вимогами.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), діючи з корисливих мотивів, в середині серпня 2023 року, більш точні дата та час не встановлені досудовим розслідування, у невстановлені досудовим розслідуванням місці та спосіб, з метою подальшого збуту, придбав невстановлену досудовим розслідуванням кількість особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), які перемістив до приміщення квартири АДРЕСА_3 , де продовжив незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, спрямований на збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , помістив до полімерного пакетику з пазовим замком кристалоподібну речовину блідо зеленого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,3478 г, де продовжив незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Після цього, 18.08.2023 року, ОСОБА_8 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он), незаконно зберігаючи при собі, на автомобілі марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , перевіз до АДРЕСА_4 кристалоподібну речовину блідо зеленого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,3478 г, де прибув до лісового масиву, між вулицями ОСОБА_9 та Вокзальна, за координатами 51.022231 та 31.90334, де близько 06 години 32 хвилини, шляхом так званої «прихованої закладки» залишив незаконно зберігати кристалоподібну речовину блідо зеленого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он) масою 0,3478 г, яка знаходилась у полімерному пакетику з пазовим замком.

У подальшому, ОСОБА_8 , отримавши 12.09.2023 року о 15 годині 42 хвилини в додатку для смартфонів «Телеграм» в обліковому записі «NintendoRC Bot» підтвердження оплати шляхом переказу грошових коштів в сумі 743 гривень на банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 , яке виконав ОСОБА_10 .

Далі, ОСОБА_8 надіслав ОСОБА_10 12.09.2023 року о 15 годині 44 хвилин фотознімок «прихованої закладки» з кристалоподібною речовиною блідо зеленого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он) масою 0,3478 г з зазначеними координатами 51.022323, 31.903563, таким чином, ОСОБА_8 здійснив незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2- піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,3478 г.

Згідно із затвердженим Постановою КМ України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) (віднесений до Таблиці 1 Списку 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено»).

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_8 , діючи повторно, маючи прямий умисел, спрямований на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, діючи з корисливих мотивів, в середині вересня 2023 року, більш точні дата та час не встановлені досудовим розслідування, у невстановлені досудовим розслідуванням місці та спосіб, з метою подальшого збуту, повторно придбав невстановлену досудовим розслідуванням кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, яку перемістив до приміщення квартири АДРЕСА_3 , де продовжив повторно, незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Після цього, ОСОБА_8 , діючи повторно, маючи прямий умисел, спрямований на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 помістив до полімерного пакетику з пазовим замком порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,204 г, та продовжив незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Після цього, 20.09.2023 року, ОСОБА_8 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, незаконно зберігаючи при собі, на автомобілі марки ««DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , повторно перевіз до ділянки місцевості неподалік вулиці Старопосадська м. Чернігів порошкоподібну речовину, яка містить у своєму психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,204 г, де прибув до лісосмуги паралельно залізничний колії, за координатами 51.471542 та 31.267049, де близько 13 години 00 хвилини, шляхом так званої «прихованої закладки» повторно залишив незаконно зберігати порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,204 г, яка знаходилась у полімерному пакетику з пазовим замком.

У подальшому, ОСОБА_8 , отримавши 26.09.2023 року о 18 годині 36 хвилини в додатку для смартфонів «Телеграм» в обліковому записі «NintendoRC Bot» підтвердження оплати шляхом переказу грошових коштів в сумі 399 гривень на банківський картковий рахунок № НОМЕР_3 , яке виконав ОСОБА_10 .

Далі, ОСОБА_8 надіслав ОСОБА_10 26.09.2023 року о 18 годині 40 хвилин фотознімок «прихованої закладки» з порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,204 г з зазначеними координатами 51.471542 та 31.267049, таким чином, ОСОБА_8 , повторно, здійснив незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну масою 0,204 г.

Згідно із затвердженим Постановою КМ України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», амфетамін віднесений до Таблиці 2 Списку 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено».

Крім цього, ОСОБА_8 , діючи повторно, маючи прямий умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), порошкоподібної речовини білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - кетамін (2-(хлорфеніл)-2-(метиламіно)-циклогексанон), діючи з корисливих мотивів, в середині вересня 2023 року, більш точні дата та час не встановлені досудовим розслідування, у невстановлені досудовим розслідуванням місці та спосіб, з метою подальшого збуту, повторно, придбав невстановлену кількість порошкоподібної речовини світло-бежевого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), порошкоподібну речовину блідо-зеленого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), порошкоподібну речовину білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - кетамін (2-(хлорфеніл)-2-(метиламіно)-циклогексанон), які перемістив до приміщення квартири АДРЕСА_3 , де помістив до полімерних пакетів, та продовжив повторно, незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

13.09.2023 року у період часу з 09 години по 09 годину 50 хвилин в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено порошкоподібну речовину світло-бежевого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС (4-метилметкатинон) масою 9,8694г, що є великим розміром, порошкоподібну речовину блідо- зеленого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он) масою 0,6832 г, порошкоподібну речовину білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - кетамін (2-(хлорфеніл)-2-(метиламіно)-циклогексанон) масою 0,3274 г, які ОСОБА_8 , повторно, незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

Згідно із затвердженим Постановою КМ України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) (віднесений до Таблиці 1 Списку 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено»).

Згідно із затвердженим Постановою КМ України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», кетамін (2-(хлорфеніл)-2-(метиламіно)-циклогексанон) (віднесений до Таблиці 2 Списку 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено»).

Згідно із затвердженим Постановою КМ України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», 4-ММС (4-метилметкатинон) (К8)-2-(метиламіно)-1- (4-метилфеніл) (віднесений до Таблиці 1 Списку 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено»).

Відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 року № 188, 4-ММС (4-метилметкатинон) масою від 1,5 до 15,0 г і більше є великим розміром.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги з викладених в них підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного.

Перевіряючи в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції на відповідність положенням ст. 370 КПК України, колегія суддів враховує вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України про те, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та дослідження даних про його особу, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, фактичні обставини справи в апеляційному порядку не перевіряються.

З кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, колегія суддів погоджується.

Що стосується доводів обвинуваченого та його захисника про призначення ОСОБА_8 занадто суворого покарання, то вони є слушними, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції не дотримані в повній мірі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, у судовому засіданні не встановлено.

3 урахуванням вищевказаних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, пов`язаного з позбавленням волі на певний строк з конфіскацією майна у мінімальних межах санкції статті, що, на переконання суду першої інстанції, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде відповідати меті покарання.

Разом з цим, суд першої інстанції не перевірив доводи обвинуваченого та його захисника щодо можливості застосування положень ст. 69 КК України.

Однак, в ході апеляційного розгляду такі доводи знайшли своє підтвердження та колегія суддів визнала їх слушними з огляду на наступне.

Наведені у вироку обставини були недостатньо враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання.

Крім зазначених у вироку обставин колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, соціально-корисні зв`язки не втратив, за час тримання в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» систематично отримує передачі, посилки, неодноразово користувався правом на короткострокове побачення та телефонні розмови, злочини вчинив внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, так як був позбавлений належного батьківського виховання та догляду, відсутності належного матеріального забезпечення в сім`ї, тому наведені обставини свідчать про усвідомлення обвинуваченим своєї протиправної поведінки та відповідних висновків.

Також, колегія суддів додатково звертає увагу на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , який, перебуваючи в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» неодноразово звертався за медичною допомогою та згідно витягу із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_8 від 27.06.2024 року має ряд хронічних захворювань.

Колегія суддів погоджується з думкою апелянтів, що за наявності кількох пом`якшуючих обставин, зокрема, щирого каяття у вчиненому та активному сприянню розкриттю злочину, можливо було суду першої інстанції розглянути питання про призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, чого він не зробив.

Так, згідно діючого законодавства, покарання має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час призначення покарання.

Враховуючи всі обставини, які були встановлені як в ході судового розгляду в суді першої інстанції, так і безпосередньо під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не відповідає, як принципу співмірності конкретного злочинного діяння з обраним покаранням, так й не узгоджується з принципами гуманізму і справедливості, виходячи з фактичних обставин вчинених обвинуваченим злочинів.

Діючим законодавством передбачено можливість призначення покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті (частини статті) Особливої частини КК України, з урахуванням правил, визначених в ст. 69 КК України.

Згідно вимогам ч.1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

З огляду на те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої ОСОБА_8 не уникав, враховуючи поведінку обвинуваченого за період кримінального провадження, те, що він щиро розкаявся у вчиненому, стан його здоров`я, та те, що за цей час обвинувачений не вчинив нові кримінальні та/або адміністративні правопорушення, і хоча інкриміновані йому кримінальні правопорушення відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, однак в результаті дій обвинуваченого не настало тяжких наслідків, а тому, колегія суддів вважає, що дані обставини пом`якшують покарання ОСОБА_8 та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Зазначені обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, свідчать про те, що призначення з урахуванням ст. 69 КК України покарання, тобто нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією цієї статті, забезпечить досягнення закріплених у ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання, виходячи з принципу індивідуалізації покарання.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, судом першої інстанції при розгляді вказаного кримінального провадження, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме: не застосовано закон, який підлягав застосуванню (ст. 69 КК України), у зв`язку з чим, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_8 підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання:

- за ч.2 ст.307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, окрім житла.

- за ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, окрім житла.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, окрім житла.

В іншій частині цей вирок залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4