Справа № 645/3323/23
Провадження № 1-кс/645/1057/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 04.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України.

17.07.2024 року до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючій у справі судді ОСОБА_5 . В обґрунтування заяви зазначено, що справа за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України, є повністю сфабрикованою та є помстою з боку працівників поліції за повідомлення ним про факт незаконного обігу наркотичних засобів. Все досудове слідство проводилось з обвинувальним уклоном. Також, оскільки заявник є особою похилого віку, він під час судового розгляду багато хворів, але завжди сповіщав суд щодо своєї хвороби та неможливості прибуття до судового засідання. Крім того, траплялися випадку несвоєчасного отримання ним судової повістки, про що він повідомляв у телефонному режимі суд. Але суддя ОСОБА_5 не врахувала його заяви, вважали що причини його неявок до судового засідання неповажними та постановила Ухвалу про примусовий привід його до суду. Внаслідок чого, працівники поліції викрали його та незаконно позбавили волі в приватній в`язниці для наркоманів, що повторювалося декілька разів. Суддя ОСОБА_5 на заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про катування не відреагувала, тому він висловлює свою недовіру.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення СМС повідомлень, які були ним отримані, у заяві про відвід обвинувачений ОСОБА_4 зазначив про розгляд заяви за його відсутності..

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви та зазначила, що самостійно ОСОБА_4 до судових засідань не з`являється, він був обізнаний про всі судові засідання. Більш того, ОСОБА_4 подавав всі свої зави або за день до судового засідання або в день судового засідання, а на розгляд кримінального провадження не з`являвся. Тому було задоволено клопотання прокурора про привід. Також прокурор вказала, що всі заяви ОСОБА_6 про нібито його катування та позбавлення свободи є необґрунтованими та надуманими. З цього приводу ніяких клопотань у судовому засіданні або у письмовій формі через канцелярію суду ОСОБА_4 не подавав. Всі клопотання, які були заявлені під час розгляду справи, були вирішені судом.

Головуючий по справі, суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 , надала заяву, якою просила розгляд заяви про відвід розглядати за її відсутності.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши мотиви заявленого відводу, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до приписів, викладених в ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно ч. 2 ст. 344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст. ст. 75-81 КПК України.

Відповідно ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч.2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Таким чином, положеннями ст.75 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У ст. 129 Конституції України закріплено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

За об`єктивним критерієм визначається, з-поміж інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, пункт 38).

При цьому, процесуальний закон не покладає на суддю обов`язок переконувати учасників справи у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та поза процесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді.

За своєю природою сумнів в неупередженості судді є суб`єктивним явищем, виникнення якого цілком залежить від внутрішніх моральних настанов та уявлень судді, від його чесності, справедливості, порядності.

Нормами ч. 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Суд вважає, що наведені у заяві обвинуваченого ОСОБА_4 доводи про відвід судді не свідчать про наявність будь - яких обставин, які б викликали сумнів в неупередженості головуючого у справі - судді ОСОБА_5 під час розгляду нею кримінальної справи, заявлений відвід не містить обґрунтованих відомостей та доказів, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, що передбачені зазначеними вище нормами КПК України, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження необ`єктивності судді при розгляді кримінального провадження, а незгода із такими рішеннями реалізується шляхом їх оскарження до суду вищої інстанції.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження після надходження справи до Фрунзенського районного суду м. Харкова справу було призначено до підготовчого судового засідання на 10.08.2023, на яке обвинувачений не з`явився надав заяву про відкладення розгляду справи. В подальшому обвинувачений на кожне судове засідання подавав заяви про відкладення розгляду справи з різних причин та на судові засідання не з`являвся.

Так, незгода будь - кого із учасників кримінального провадження з прийнятим суддею процесуальним рішенням по справі чи вчиненням головуючим процесуальних дій в рамках КПК України під час судового розгляду, не входить до переліку підстав, передбачених ст. 75 КПК України для відводу судді. Те, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань не погоджується з процесуальними діями та рішеннями головуючого не свідчить про упередженість судді ОСОБА_5 , а оцінка відповідності процесуальних дій судді вимогам КПК України під час розгляду кримінального провадження може бути надана лише судом вищої інстанції під час перегляду судового провадження в апеляційному або касаційному порядку.

Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу головуючого по справі судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 у процесі розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було. Обставини, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді відсутні. В зв`язку із чим, заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 107, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 111-1 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1