У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/5725/24

провадження № 1-кс/0285/1491/24

12 листопада 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами заяви адвокатки ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ч.2 ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:

12.11.2024 до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області надійшла заява захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , в якій адвокатка просила постановити ухвалу, якою зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою якого тримається особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи та за результатами розгляду звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, що набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п. 18 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Частинами першою та другою ст. 206 КПК України, встановлено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Аналізуючи зазначені норми права суд приходить до висновку, що кожен слідчий суддя повинен здійснювати постійний моніторинг дотримання прав затриманих в межах територіальної юрисдикції свого суду та у разі отримання з будь-яких джерел відомостей щодо порушення прав затриманих, зокрема передбачених ст.ст. 207-213 КПК України, постановити ухвалу для забезпечення додержання прав таких осіб.

Тобто, мова йде про те, слідчий суддя здійснює повноваження, у т.ч. передбачені ст. 206 КПК України, за умови, що існує кримінальне провадження на стадії досудового розслідування.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із сферою дії Кримінального процесуального закону та для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України заяви (скарги), поданої не в рамках кримінального провадження.

Виходячи з обставин зазначених в клопотанні та вищевказаних правових норм, слідчий суддя приходить висновку, що затримання громадянина працівниками ТЦК (як зазначається в клопотанні), утримання його без відповідного судового рішення, або перебування у військовій частині, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, а у разі, якщо такі дії мають ознаки кримінального правопорушення - відповідними нормами Закону України "Про Державне бюро розслідувань" та ст. 214 КПК України.

Відтак наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за поданою заявою.

Керуючись ст.ст. 3, 206 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

У відкритті провадження за заявою адвокатки ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1