Номер провадження: 11-сс/813/795/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.04.2024, якою відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , що погоджено з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000994 від 10.09.2022 року за ч. 4 ст. 190 (редакція від 04.10.2021), ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, стосовно підозрюваної ОСОБА_10 ,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.04.2024, відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000994 від 10.09.2022 року за ч. 4 ст. 190 (редакція від 04.10.2021), ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, стосовно підозрюваної ОСОБА_10 .

Рішення мотивоване тим, що слідчому судді не надано інформації щодо переховування підозрюваної від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки оперативний підрозділ щомісячно письмово повинен надавати інформацію про заходи, ужиті для встановлення місцезнаходження підозрюваної.

Крім того, 08.03.2024 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси обрано відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

В той же час, долучені до клопотання матеріали не містять жодних відомостей щодо результатів виконання вищезазначеної ухвали, яка могла слугувати підставою для затримання та екстрадиції ОСОБА_10 до України.

Відсутність такої інформації та не доведення неможливості доставлення ОСОБА_10 до компетентного органу України що здійснює досудове розслідування свідчить про передчасність надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у ньому та вказує на невідповідність клопотання положенням п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 297-2 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення суду є незаконним та таким, що суперечить нормам процесуального права.

Зазначає, що органом досудового розслідування вживалися вичерпні заходи, направлені на виклик ОСОБА_10 до слідчого та встановлення її місця проживання, а також подальше встановлення її місцеперебування, однак остання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим 04.03.2024 постановами слідчого була оголошена в розшук та у міжнародний розшук, які скеровано відповідному оперативному підрозділу, якому доручено здійснювати розшук підозрюваної, а також доручено проведення усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку та для звернення за міжнародною правовою допомогою.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні №0000994 від 10.09.2022 щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Захисник підозрюваної ОСОБА_10 - ОСОБА_7 надала апеляційному суду заперечення у яких зазначає, що в матеріалах провадження відсутні факти належного сповіщення ОСОБА_10 , повідомлення про підозру не вручено відповідно до вимог КПК України, слідчим не доведено факту перебування підозрюваної у міжнародному розшуку.

З метою забезпечення безпеки дітей ОСОБА_10 після оголошення «Воєнного стану» тобто з 25.02.2024 отримала повістку про тимчасовий захист у зв`язку з чим не може прибути в Україну.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення захисника, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно зі ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Частиною 2 статті 297-1 КПК України визначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ст. 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

Згідно ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

З клопотання слідчого вбачається, що слідчим відділенням СУ ГУНП в Одеській області за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000994 від 10.09.2022 року за ч. 4 ст. 190 (редакція від 04.10.2021), ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Так досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановленому місці, але достеменно встановлено що на території м. Одеса та невстановлений час, але не пізніше 21.07.2021, у ОСОБА_10 виник прямий умисел на заволодіння квартирою АДРЕСА_1 , яка належить державі в особі Фонду Державного майна України, шляхом підроблення офіційних документів, які видаються чи посвідчуються підприємством, що надають права, з метою використання їх для подальшого посягання на суспільні відносини у сфері власності та в подальшому легалізувати незаконно отриману квартиру шляхом вчинення правочинів щодо неї.

Реалізуючи свій прямий умисел з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці, але достеменно встановлено що в межах м. Одеси, у невстановлений під час досудового розслідування час, однак не пізніше 21 липня 2021 року, підробила офіційні документи шляхом складання та внесення в них відомостей, що не відповідають дійсності, які не видавалися ДП «Укрспецобладання», а саме:

- наказ №27К від 28 березня 2007 року від імені директора ДП «Укрспецобладання» щодо взаємного співробітництва у сфері логістики та маркетингу на безкоштовній основі, на підставі договору №3/3-07 від 28 березня 2007 року;

- договір найму житлового приміщення в будинках державної власності №01/03-7 від 28 березня 2007 року, підписаний від імені директора ДП «Укрспецобладання», щодо безстрокового користування квартирою АДРЕСА_1 ;

- ордер на жилу площу в квартирі АДРЕСА_1 від 28 березня 2007 року, виданого ДП «Укрспецобладання» на підставі наказу №27К від 28 березня 2007 року на ім`я ОСОБА_10 ;

- заяву щодо здійснення приватизації та видачі свідоцтва про право власності на квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_10 , в якій міститься печатка ДП «Укрспецобладання» та факсиміле підпису нібито директора ДП «Укрспецобладання» ОСОБА_11 ;

- заяву про передачу в приватну власність квартири АДРЕСА_1 від 18 серпня 2021 року в якій міститься печатка ДП «Укрспецобладання» та факсиміле підпису нібито директора ДП «Укрспецобладання» ОСОБА_11 .

Тобто ОСОБА_10 підробила офіційний документ, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує певний факт, який здатний спричиняти певні правові наслідки чи може бути використаний як документ-доказ у правозастосовній діяльності.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 21 липня 2021 року з єдиним прямим умислом, безпосередньо, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою посягання на суспільні відносини у сфері власності та використання завідомо підробленого офіційного документу звернулася із заявою про реєстрацію місця проживання до Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради (далі - ЦНАП) за адресою: АДРЕСА_2 та надала, тим саме використала підроблений офіційний документ, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, про місце проживання особи - договір найму житлового приміщення в будинках державної власності №01/03-7 від 28 березня 2007 року щодо безстрокового користування квартирою АДРЕСА_1 , чим ввела в оману службових осіб «ЦНАП», згідно з розглядом якої, відповідно до Постанови КМУ №207 від 02 березня 2016 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», працівником ЦНАП Одеської міської ради 21.07.2021 здійснено реєстрацію місця проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізацію свого прямого умислу, цього ж дня за вказівкою ОСОБА_10 її донька ОСОБА_12 , яка не була обізнана про злочинний намір своєї матері, звернулася із аналогічною заявою, згідно із розгляду якої 21.07.2021 здійснено реєстрацію місця проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 05 серпня 2021 року ОСОБА_10 разом із ОСОБА_13 , який не був обізнаний про злочинний намір дружини, звернулися із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_14 до ЦНАП та, перебуваючи в приміщенні ЦНАП за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 надала співробітнику ЦНАП договір найму житлового приміщення в будинках державної власності №01/03-7 від 28 березня 2007 року щодо безстрокового користування квартирою АДРЕСА_1 та довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , тим саме використала підроблений офіційний документ, що містить зафіксовану на матеріальному носії завідомо недостовірну інформацію про місце проживання особи.

В подальшому, згідно з розглядом зазначеної заяви відповідно до Постанови КМУ №207 від 02 березня 2016 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», працівником ЦНАП Одеської міської ради здійснено 05 серпня 2021 року реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 06 серпня 2021 року, діючи з єдиним прямим умислом, безпосередньо, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою посягання на суспільні відносини у сфері власності та використання завідомо підробленого офіційного документу з подальшою легалізацією майна отриманого злочинним шляхом, знаходячись в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_4 , не доводячи останній свій умисел, з метою наділення копії законної сили та подальшого зменшення уваги до документів, надала, тим самим використала у приватного нотаріуса завідомо підроблені офіційні документи, що містять зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує певний факт, який здатний спричиняти певні правові наслідки чи може бути використаний як документ-доказ у правозастосовній діяльності, а саме - договір найму житлового приміщення в будинках державної власності №01/03-7 від 28 березня 2007 року щодо безстрокового користування квартирою АДРЕСА_1 та ордер на жилу площу в квартирі АДРЕСА_1 від 28 березня 2007 року, виданого ДП «Укрспецобладання» на ім`я ОСОБА_10 , який виданий на підставі наказу №27К від 28 березня 2007 року.

За результатами, чого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15 виготовлено та посвідчено копію договору найму житлового приміщення в будинках державної власності №01/03-7 від 28 березня 2007 року щодо безстрокового користування квартирою АДРЕСА_1 та здійснено запис до реєстру для реєстрації нотаріальних дій за номером 10713 від 06.08.2021 року, а також ордеру на жилу площу в квартирі АДРЕСА_1 від 28 березня 2007 року, виданого ДП «Укрспецобладання» на ім`я ОСОБА_10 на підставі наказу №27К від 28 березня 2007 року, та здійснено запис до реєстру для реєстрації нотаріальних дій за номером 10710 від 06.08.2021.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 04 жовтня 2021 року, керуючись єдиним прямим умислом, безпосередньо, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою посягання на суспільні відносини у сфері власності та використання завідомо підробленого офіційного документу з подальшою легалізацією майна отриманого злочинним шляхом, з метою здійснення приватизації (незаконного заволодіння) квартирою АДРЕСА_1 , знаходячись безпосередньо в приміщенні КП «Міське агентство з приватизації» за адресою: місто Одеса, вулиця Богдана Хмельницького, 33, не доводячи реєстратору КП «Міське агентство з приватизації» ОСОБА_16 свій злочинний намір, відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 18, 22 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16 грудня 2009 року «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» надала, тим саме використала завідомо підроблені офіційні документи, що містять зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує певний факт, який здатний спричиняти певні правові наслідки чи може бути використаний як документ-доказ у правозастосовній діяльності, а саме:

- Заяву про передачу в приватну власність квартири АДРЕСА_1 від 18 серпня 2021 року, в якій міститься печатка ДП «Укрспецобладання» та факсиміле підпису нібито директора ДП «Укрспецобладання» ОСОБА_11 ;

- Копію наказу №27К від 28 березня 2007 року, щодо взаємного співробітництва у сфері логістики та маркетингу, на безкоштовній основі, на підставі договору №3/3-07 від 28 березня 2007 року;

- Засвідчену в нотаріальному порядку приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15 копію договору найму житлового приміщення в будинках державної власності №01/03-7 від 28 березня 2007 року, щодо безстрокового користування квартирою АДРЕСА_1 ;

- Засвідчену в нотаріальному порядку приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15 копію ордеру на жилу площу в квартирі АДРЕСА_1 від 28 березня 2007 року виданого ДП «Укрспецобладання» на ім`я ОСОБА_10 , який виданий на підставі наказу № 27К від 28 березня 2007 року;

- Заяву, щодо здійснення приватизації та видачі свідоцтва про право власності на квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_10 , в якій міститься печатка ДП «Укрспецобладання» та факсиміле підпису нібито директора ДП «Укрспецобладання» ОСОБА_11 .

В подальшому реєстратор КП «Міське агентство з приватизації» ОСОБА_16 зареєструвала в журналі № 4 реєстрації заяв та прийнятих документів під № 307, після чого направила документи для розгляду до Департаменту міського господарства ОМР.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що Державне підприємство «Укрспецобладання» (), юридична адреса: АДРЕСА_5 (далі - ДП «Укрспецобладання»), на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна №98/0368Д від 29 грудня 1998 року та №12/99 від 11 січня 1999 отримало у приватну (державну) власність квартиру АДРЕСА_6 , яку в подальшому згідно договору оренди цілісного майнового комплексу ДП «Укрспецобладання» від 14 вересня 2007 року (укладеного Регіональним відділенням Фонду Держмайна України по Одеській та Миколаївській областях), передано в оренду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал «Юсеком» (), юридична адреса: Одеська область, Чорноморський район, с. Малодолинське, вул. Лиманська 1 (далі - ТОВ «КТ «Юсеком»), який був розірваний 08.07.2021 згідно постанови Південно-західного апеляційного господарського суду (справа №916/2936/18).

Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Крім того Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16 грудня 2009 року «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» зазначено, що Громадянин подає до органів приватизації такі документи - заяву на приватизацію квартири; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина; копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї; довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі; технічний паспорт на квартиру у житловому будинку; копію ордера на жиле приміщення; документи, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копії документів, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заяву-згоду тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку 2021 року, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, але достеменно встановлено що в межах м. Одеси, у ОСОБА_10 , виник прямий умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, визначивши об`єктом свого злочинного посягання квартиру АДРЕСА_1 , яка належить державі в особі Фонду Державного майна України та перебуває у оперативному управлінні ДП «Укрспецобладання».

З метою заволодіння квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_10 у період з початку 2021 по 04.10.2021 здійснила ряд підготовчих дій, а саме підробила договір найму житлового приміщення в будинках державної власності №01/03-7 від 28 березня 2007 року, ордер на жилу площу в квартирі АДРЕСА_1 від 28 березня 2007 року, наказ №27К від 28 березня 2007 року від імені директора ДП «Укрспецобладання» щодо взаємного співробітництва у сфері логістики та маркетингу на безкоштовній основі, заяву, щодо здійснення приватизації та видачі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_10 , в подальшому здійснили реєстрацію місця проживання свого та своїх дітей за вищевказаною квартирою.

Далі, реалізуючи свій прямий умисел, 04 жовтня 2021 року ОСОБА_10 прибула до Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації» Одеської міської ради, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, надала завідомо підроблені офіційні документи, відповідно до п. 18 «Наказу №396 від 16.12.2009 Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», а саме: наказ №27К від 28 березня 2007 року, щодо взаємного співробітництва у сфері логістики та маркетингу, на безкоштовній основі, на підставі договору №3/3-07 від 28 березня 2007 року, договір найму житлового приміщення в будинках державної власності №01/03-7 від 28 березня 2007 року, щодо безстрокового користування квартирою АДРЕСА_1 , Ордер на жилу площу в квартирі АДРЕСА_1 від 28 березня 2007 року, виданого ДП «Укрспецобладання» на ім`я ОСОБА_10 , який виданий на підставі наказу №27К від 28 березня 2007 року, Заяву, щодо здійснення приватизації та видачі свідоцтва про право власності на квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_10 .

Після чого, 06 жовтня 2021 року реєстратором КП «Міське агентство з приватизації житла» ОСОБА_16 , будучи введеною в оману щодо справжності поданих для приватизації майна документів ОСОБА_10 , направила їх для розгляду до Департаменту міського господарства ОМР за вихідним №62, у зв`язку з чим директором департаменту міського господарства ОМР ОСОБА_17 за результатами розгляду вказаних документів було винесено розпорядження №251357 від 06 жовтня 2021 року про приватизацію держаного житлового фонду та видано свідоцтво про право спільної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 в рівних частинах.

Таким чином, ОСОБА_10 , шляхом обману, набула право власності (заволоділа чужим майном), а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить державі в особі Фонду Державного майна України та перебуває в оперативному управлінні ДП «Укрспецобладання», чим завдала матеріальної шкоди державі в особі Фонду Державного майна України у розмірі ринкової вартості вказаного майна в сумі 3 558 022 (три мільйони п`ятсот п`ятдесят вісім тисяч двадцять дві) гривні, яка більше ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, встановлений згідно п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV, п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України на момент вчинення злочину та згідно примітки 4 ст. 185 КК України є особливо великим розміром.

В подальшому, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 , вирішила розпорядитися майном шляхом його відчуження (вчинення правочину).

Так, 18 січня 2022 року, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_12 , яка не була обізнана про злочинний намір своєї матері, прибула до нотаріальної контори приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_8 , де, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, ОСОБА_10 уклала правочин від імені неповнолітнього сина ОСОБА_14 із ОСОБА_12 щодо майна одержаного злочинним шляхом, особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, а саме уклала договір міни нерухомого майна, а саме 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 140, 7 кв. м. та житловою площею 75, 4 кв. м. посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_18 та зареєстрований в реєстру для реєстрації нотаріальних дій за номером 92 від 18 січня 2022 року за яким ОСОБА_12 отримала у власність 1/3 зазначеної квартири за 924 532 (дев`ятсот двадцять чотири тисячі п`ятсот тридцять дві) гривні 67 копійок.

Продовжуючи свій прямий умисел, 27 січня 2022 року, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_12 , яка не була обізнана про злочинний намір своєї матері, прибули до нотаріальної контори приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_8 , де діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, ОСОБА_10 уклала правочин із ОСОБА_12 , щодо майна одержаного злочинним шляхом, особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, а саме уклала договір дарування нерухомого майна, а саме 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 140, 7 кв. м. та житловою площею 75, 4 кв. м. посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_18 та зареєстрований в реєстру для реєстрації нотаріальних дій за номером 215 від 27 січня 2022 року за яким ОСОБА_12 отримала у власність 1/3 зазначеної квартири за 883 263 (вісімсот вісімдесят три тисячі двісті шістдесят три) гривні 00 копійок.

З матеріалів провадження також вбачається, що у кримінальному провадженні №0000994 від 10.09.2022, ОСОБА_10 повідомлено 26.02.2024 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (редакція від 04.10.2021), ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та 04.03.2024 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (редакція від 04.10.2021), ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що слідчим у порядку визначеному главою 11 КПК України вручено 26.02.2024 батькові підозрюваної ОСОБА_10 - ОСОБА_19 , повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_10 до слідчого, для допиту у якості підозрюваної на 29.02.2024, 01.03.2024, 02.03.2024 та 04.03.2024, а також повістки про виклик до підозрюваної скеровано поштою за адресою останнього відомого місця проживання, реєстрації, житлово-експлуатаційній організації, як за місцем проживання так і за місцем реєстрації підозрюваної.

У вказані дати та час підозрювана до слідчого для проведення допиту не з`явилась, про що наявні рапорти слідчого у кримінальному провадженні.

З наданих органом досудового розслідування матеріалів, колегією суддів встановлено, що згідно обліків осіб, які перетнули державний кордон ІНФОРМАЦІЯ_2 , 25.02.2022 громадянка України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по паспорту НОМЕР_1 прослідувала на виїзд через державний пункт пропуску «Маяки-Удобне» та станом на 26.02.2024 не поверталась.

Пункт пропуску «Маяки-Удобне» являється пунктом контролю в`їзду та виїзду на територію Республіки Молдова.

Далі, постановою слідчого від 04.03.2024, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000994 від 10.09.2022, ОСОБА_10 оголошено в розшук та в подальшому оголошено у міжнародний розшук.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.03.2024, задоволено клопотання слідчого та обрано відносно підозрюваної ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України.

Також встановлено, що УСР в Одеській області ДСР НП України на підставі постанови слідчого заведено 14.03.2024 оперативно-розшукову справу за №1р/55/114-2024 щодо розшуку підозрюваної ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто з вищезазначеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що органом досудового розслідування вживалися вичерпні заходи, направлені на виклик ОСОБА_10 до слідчого та встановлення її місця проживання, а також подальше встановлення її місцеперебування, однак остання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим 04.03.2024 постановами слідчого була оголошена в розшук та у міжнародний розшук, які скеровано відповідному оперативному підрозділу, якому доручено здійснювати розшук підозрюваної, а також доручено проведення усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку та для звернення за міжнародною правовою допомогою, а твердження слідчого судді, щодо не доведення обставин, що підозрювана переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності є неспроможними та спростовується матеріалами доданими до клопотання.

Щодо доводу сторони захисту про ненадання органом досудового розслідування підтверджуючих даних про факт перебування підозрюваної ОСОБА_10 у міжнародному розшуку, то колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог КПК України, в ході вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування прокуророві/слідчому необхідно довести, а слідчому судді достатньо встановити, що певна особа оголошена у міжнародний розшук, про що і йдеться у ч. 2 ст. 297-1 та ч. 1 ст. 297-4 КПК України. При цьому, законом не визначено необхідності з`ясовувати питання про перебування особи у міжнародному розшуку.

Кримінальний процесуальний кодекс України регламентує, що про оголошення розшуку органом досудового розслідування має бути прийнята відповідна постанова, що в даному кримінальному провадженні і було здійснено.

Крім того, орган досудового розслідування таке процесуальне рішення спрямував відповідному органу з метою його реалізації.

Разом з тим, ч. 2 ст. 281 КПК України не пов`язує дану подію з початком реалізації як ухвали слідчого судді про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України так і постанови про оголошення у міжнародний розшук органами Інтерполу.

Отримання підтвердження про прийняття до виконання такої постанови чи вжиття заходів щодо її виконання не є тою обставиною, яка свідчить про оголошення особи у міжнародний розшук.

Разом з тим, підтвердження оголошення у міжнародний розшук чи встановлення цього факту, виходячи з часу отримання підтвердження про взяття постанови до виконання, не передбачено навіть у діючій Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол», затвердженої наказом №613/380/93/228 /414/510/2801/5 від 17 серпня 2020 року.

Прийняття органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваної особи в міжнародний розшук є доказом оголошення особи в міжнародний розшук в розумінні вимог ч. 6 ст.193 КПК України.

Отже, апеляційний суд зазначає, що підозрювана ОСОБА_10 оголошена у міжнародний розшук у відповідності до КПК України, а прийняття органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук є достатнім підтвердженням факту оголошення особи в міжнародний розшук у розумінні вимог ст. ст. 281, ст. 297-1, ст. 297-4 КПК України КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням указаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 - задовільнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.04.2024, якою відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000994 від 10.09.2022 року за ч. 4 ст. 190 (редакція від 04.10.2021), ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, стосовно підозрюваної ОСОБА_10 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні № 0000994 від 10.09.2022 щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , уродженки с. Виноградівка, Болградського району Одеської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_9 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (редакція від 04.10.2021), ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, яка переховується від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуває поза межами території України та оголошена у міжнародний розшук.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4