Пр. 1-кс/336/985/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна, подане під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 від 03.10.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

без за участі сторін, -

ВСТАНОВИЛА:

14.10.2024 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло зазначене клопотання, відповідно до якого дізнавач, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження речових доказів, а саме: пристрої для куріння з нашаруванням темного кольору; один зіп-пакет з кристалічною речовиною; паспорт, пенсійне посвідчення, перепустка та банківська картка на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також слот для сім-картки на номер НОМЕР_1 .

За змістом клопотання в провадженні сектору дізнання відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000460 від 03.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Дізнавач вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02.10.2024 до відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від громадянина, що відома йому особа на території Шевченківського району м. Запоріжжя за місцем свого мешкання зберігає наркотичні речовини. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 309 КК України.

12.10.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено предмети та речі, на які дізнавач просить накласти арешт.

Ініціатор звернення вказує, що в ході досудового розслідування допитано співмешканця ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_7 , який пояснив, що 12.10.2024 зранку за адресою його мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , проводився обшук, в ході якого працівниками поліції виявлено та вилучено пристрої для куріння з нашаруванням темного кольору, зіп-пакет з кристалічною речовиною, паспорт, пенсійне посвідчення, перепустка та банківська картка на ім`я ОСОБА_5 . Також додав, що всі речі та речовини належать ОСОБА_6 , з котрою він проживає тривалий час.

Також, ОСОБА_6 , пояснила, що за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом з ОСОБА_8 у квартирі, яку вони винаймають протягом декількох останніх місяців. Також додала, що тривалий час вживає маріхуану та наркотичну речовину альфа-пвп, котру вживає шляхом куріння через саморобні пристрої, вживає наркотичні засоби сама, співмешканець їх не вживає.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_9 (розмір частки 13/40), ОСОБА_10 (розмір частки 13/40), ОСОБА_11 (розмір частки 7/20).

Дізнавач вказує, що паспорт, пенсійне посвідчення, перепустка, банківська картка та слот для сім-картки на номер НОМЕР_1 , котрі виявлені під час обшуку у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою мешкання, належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 23.09.2024 є потерпілим у злочині, а саме у нього викрали майно. 25.09.2024 відомості про крадіжку внесені до ЄРДР за №0001457, правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.4 ст.185 КК України.

На підставі викладеного, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені предмети та речі, тому сторона обвинувачення, з посиланням на положення ст. 40, 131-132, 170, 171,172 КПК України, просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні сторони присутні не були. Дізнавач ОСОБА_3 16.10.2024 скерував до суду заяву, за змістом якої просить розглянути клопотання про арешт майна за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.

Разом з цим, до свого клопотання дізнавач долучив заяву ОСОБА_5 від 16.10.2024, з змістом якої він просить розглянути клопотання дізнавача за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.

На виконання ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження внаслідок розгляду клопотання за відсутності осіб не здійснюється.

Перевіривши матеріали клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя дійшла висновку про те, що воно підлягає частковому задоволенню у зв`язку із таким.

Відповідно до ч.1, п.7 ч.2 ст.131, ч.1,3 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду встановлено, що 03.10.2024 до ЄРДР за №0000460 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.309 КК України, що підтверджено витягом з ЄРДР. Згідно з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення 02.10.2024 до відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт співробітника ВП про те, що невстановлена особа за місцем свого мешкання на території Шевченківського району міста Запоріжжя зберігає наркотичні засоби (журнал ЄО №24511).

Досудове розслідування здійснюється групою дізнавачів, зокрема, ОСОБА_3 , а процесуальне керівництво прокурорами, серед інших, - ОСОБА_4 , що видно з наданих копій постанов про призначення групи прокурорів та групи слідчих, а також витягу з ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.10.2024 клопотання дізнавача задоволено частково. Надано дозвіл дізнавачу сектору дізнання відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області поліції ОСОБА_3 , та іншим дізнавачам сектору дізнання відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, які здійснюють досудове розслідування даного кримінального провадження відповідно до постанови про призначення групи дізнавачів, винесеної заступника начальника СД ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 від 03.10.2024, на проведення обшуку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, знарядь злочину, грошових коштів, речей і цінностей, здобутих злочинним шляхом, які мають значення для розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. У задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено.

На підставі вказаної ухвали слідчого судді за адресою: АДРЕСА_1 , за участі ОСОБА_6 , двох понятих, інших учасників слідчої дії, 12.10.2024 проведено обшук в період з 07-35 до 08-23 години (вказаний протокол обшуку досліджений під час проведення судового засідання). Перелік майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, відповідає змісту протокола обшуку, окрім слота для сім-картки.

Разом з цим, слідчим суддею досліджено витяг з ЄРДР від 14.10.2024, відповідно до якого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001457 від 03.10.2024, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України. За даними витягу 23.09.2024 о 00-59 годині невстановлена особа у період дії воєнного стану таємно викрала із банківської карти АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 рахунок НОМЕР_3 грошові кошти на суму 5 100,00 гривень, чим причинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму. ЄО №23529.

Відповідно до постанови дізнавача сектору дізнання ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 від 16.10.2024 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання спец-пакет CRI 1118519 в якому знаходиться паспорт громадянина України, пенсійне посвідчення, перепустка та банківська картка на ім`я ОСОБА_5 , визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні та направлено на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Вилучення слота для сім-картки, вказаного у клопотанні, дослідженими доказами не підтверджено.

Як передбачено ч.1,2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч.2,3 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою, зокрема, збереження речових доказів. В цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, за приписами ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суд враховує, що за змістом ч.10,11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на надані письмові докази, встановлено, що клопотання за змістом відповідає ч.1, 2 ст.171 КПК України, подано у передбачені ч.5 ст.171 КПК України строки.

За приписами ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, дізнавачем й прокурором доведено необхідність арешту речей та документів, вказаних у клопотанні, за виключенням слоту для сім-картки. Відповідно, доведено й можливість їх використання як доказу у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя наголошує, що згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до рішення, що приймається, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити положення ч.3 ст.173 КПК України.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167-168, 170-173, 175, 236, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно в межах досудового розслідування даного кримінального провадження, яке виявлено та вилучено під час обшуку квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до протокола обшуку від 12.10.2024, а саме:

-пристрої для куріння з нашаруванням темного кольору (20 од.);

-один зіп-пакет з кристалічною речовиною;

-паспорт громадянина України, пенсійне посвідчення, перепустка та банківська картка на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на слот для сім-картки на номер НОМЕР_1 відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам справи.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оригінал ухвали міститься в матеріалах кримінального провадження №336/10075/24, пр.1-кс/336/985/2024 (Шевченківський районний суд м. Запоріжжя).

Слідчий суддя ОСОБА_1