Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/2876/2024 У Х В А Л А
31.07.2024р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Херсонській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Борозенське Великоолександрівського (Бериславського) району Херсонської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,
12.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, у порядку ст. 278 КПК України.
Згідно повідомлення про підозру, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у невстановлені дату та час, але не пізніше 23 вересня 2022 року, прийняла пропозицію інших осіб, матеріали відносно яких виділені у окреме провадження, та добровільно, без примусу, з корисливих мотивів та метою отримання грошової винагороди, увійшла до складу незаконно створеної ДВК №820 обійнявши посаду так званого «члена дільничної виборчої комісії» зазначеної комісії, місцем розташування якої визначено адміністративне приміщення Борозенської сільської ради, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у якому діяла вищевказана комісія, а також була створена виборча дільниця для проведення голосування.
Так, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 23.09.2022 по 27.09.2022, діючи за попередньою змовою з головою ДВК № 820 особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження та іншими невстановленими на даний час особами (щодо яких триває досудове розслідування), діючи з прямим умислом, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, в порушення Конституції України, Закону України «Про всеукраїнський референдум», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», добровільно прийняла участь в організації та проведенні незаконного референдуму та у вказаний період часу, з переносною урною для бюлетенів та наданими їй бюлетенями і списками громадян, здійснила подвірний обхід жителів АДРЕСА_2 з метою їх залучення до голосування щодо виходу Херсонської області зі складу України, утворення самостійної держави та входження її до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації.
Під час проведення незаконного референдуму ОСОБА_6 активно пропонувала мешканцям с. Борозенське Борозенської територіальної громади Бериславського району Херсонської області проголосувати шляхом поставлення відповідних відміток у бюлетені, видавала такі бюлетені для голосування, вела облік громадян по списку, які проголосували під час проведення незаконного референдуму та у подальшому передавала їх до ДВК № 820 для проведення підрахунку результатів голосування та їх передачі у територіальну виборчу комісію (м. Берислав).
У подальшому, 27 вересня 2022 року так звана «Виборча комісія Херсонської області» за результатами підрахунку всіх бюлетенів визнала незаконний референдум таким, що відбувся. Відповідно до його результатів було задекларовано 497051 громадян, що становить 87.05 % від загальної кількості виборців, які прийняли участь у голосуванні, виявили бажання за входження Херсонської області у склад рф.
Наслідком вищевказаних незаконних та неправомірних дій ОСОБА_6 та інших осіб, щодо яких здійснюється розслідування, стало визнання російською федерацією незаконного референдуму на тимчасово окупованій територій України таким, що відбувся та незаконного приєднання Херсонської області до її складу.
Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що 16, 17 та 18 липня 2024 року ОСОБА_6 , будучи викликаною для допиту як підозрювана, у призначений час та місце без поважних причин не з`явилася і про причини своєї неявки не повідомила. Повістки про виклики ОСОБА_6 опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, надіслані на її домашню адресу та захиснику підозрюваної.
19 липня 2024 року, на підставі ст. 281 КПК України, ОСОБА_6 оголошено у розшук, проведення якого доручено співробітникам Бериславського РВ УСБУ в Херсонській області.
На даний час підозрювана ОСОБА_6 переховується від органу слідства на тимчасово окупованій території України.
Поряд із цим наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник не заперечив проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У випадку, якщо слідчий суддя прийме рішення про тримання під вартою особи, оголошеної в міжнародний розшук, після затримання такої особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного має розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Отже, у разі оголошення особи у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. А наступним етапом - після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.
На відміну від процедури застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою - це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді. За такої нормативної регламентації при вирішенні питання про обрання щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчому судді належить дослідити такі обставини: чи повідомлено особі про підозру у встановленому законом порядку; чи наявна обґрунтована підозра; чи наявні ризики кримінального провадження; чи оголошена особа в міжнародний розшук (або перебуває на тимчасово окупованій території України).
Таким чином, слідчий суддя досліджує ці обставини в світлі конкретних обставин цієї справи.
Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, у порядку ст. 278 КПК України.
16, 17 та 18 липня 2024 року ОСОБА_6 , будучи викликаною для допиту як підозрювана, у призначений час та місце без поважних причин не з`явилася і про причини своєї неявки не повідомила. Повістки про виклики ОСОБА_6 опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, надіслані на її домашню адресу та захиснику підозрюваної.
19 липня 2024 року, на підставі ст. 281 КПК України, ОСОБА_6 оголошено у розшук, проведення якого доручено співробітникам Бериславського РВ УСБУ в Херсонській області.
На даний час підозрювана ОСОБА_6 переховується від органу слідства на тимчасово окупованій території України.
Щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна або без такої.
Така під озра є обґрунтованою та підтверджується: протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; протоколами про проведення пред`явлення для впізнання за фотознімками особи ОСОБА_6 зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; протоколами огляду Телеграм-каналу «Зрадники Бериславщини»; іншими матеріалами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній, характеру вчиненого кримінального правопорушення, пов`язаного із добровільним зайняттям посади так званого «члена дільничної виборчої комісії» ДВК №820; зважаючи на те, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, де продовжує займатись злочинною діяльністю; фактично вже вживає заходів, направлених на ухилення від явки до слідчого, прокурора та суду, у зв`язку з чим оголошена у розшук; зважаючи на те, що останній відомі свідки її протиправних дій та інші фігуранти злочинної діяльності, окрім того остання в ході вчинення злочину набула зв`язків із представниками окупаційної влади, представниками зс рф та спецслужб рф, за такого слід погодитись із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які в умовах оголошеного воєнного стану в Україні є більш ніж вагомим.
Таким чином запобігти вказаним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не вбачається за можливе.
Керуючись ст. 183, 196 КПК України, -
Щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця кримінального провадження, розглянути за її участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1