В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження №0001885 від 02.11.2022 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дейманівка Пирятинського району Полтавської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Солом`янського районного суду м.Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001885 від 02.11.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

Так, згідно з вищевказаним обвинувальним актом 27.10.2022 року, приблизно о 20 год. 00 хв., під час зборів правління ОСББ «Інкомсервіс», які відбувалися за адресою: м. Київ, вул.Святослава Хороброго, 7, ОСОБА_7 виражався нецензурними словами в бік ОСОБА_10 , який на той момент був відсутній на зборах. Приблизно о 20 год. 10 хв., до вказаного приміщення, у якому проходили збори, зайшов ОСОБА_10 та став позаду ОСОБА_7 .

У цей час, хтось із учасників зборів, досудовим розслідуванням не встановлено хто саме, сказав ОСОБА_7 , що ОСОБА_10 вже присутній, і він може сказати свої зауваження безпосередньо йому.

Після цього, ОСОБА_7 почав словесно ображати ОСОБА_10 , але останній жодним чином не реагував на поведінку ОСОБА_7 та просто стояв поруч.

Враховуючи нещодавно виниклі неприязні відносини, у цей час у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

З метою реалізації вказаного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на підставі та з мотивів виниклих останнім часом неприязних відносин, ОСОБА_7 , вставши зі стільця, на якому сидів, повернувся до ОСОБА_10 , який у цей час стояв у нього за спиною, і наніс йому два удари кулаком правої руки в обличчя, а саме в щелепу.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи МОЗ України №042-1475-2022 від 18.11.2022 року потерпілому ОСОБА_10 спричинено наступні тілесні ушкодження:

- синець - в ділянці підборіддя зліва;

- крововилив - на слизовій оболонці верхньої губи відповідно переднім зубам верхньої щелепи, які відносяться до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися від травмуючої дії тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися, за давністю могли утворитися 27.10.2022 року.

Також у даному кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов, в якому позивач ОСОБА_10 просить стягнути з відповідача ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., матеріальну шкоду в розмірі 1 998 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн. Під час судового розгляду прокурор, цивільний позивач (потерпілий) та його представник даний цивільний позов підтримали, просили повністю задовольнити.

На думку прокурора, потерпілого ОСОБА_10 , його представника ОСОБА_11 , винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, є повністю доведеною сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів обвинувачення, які були досліджені судом під час судового провадження, а саме:

- витягом з ЄРДР щодо кримінального провадження №0001885 від 02.11.2022 року, згідно з яким 27.10.2022 року, приблизно о 20:10 год., за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 7, на зібранні правління ОСББ «Інкомсервіс», в ході словесного конфлікту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- рапортом старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_18 від 01.11.2022 року №46660 про виявлення кримінального проступку, в якому зазначено, що йому на виконання надійшов матеріал, зареєстрований до єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Солом`янського УП ГУНП у м. Києві за №45993 від 27.10.2022 року за письмовою заявою гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який повідомив про те, що 27.10.2022 року, приблизно о 20:25 год., за адресою: АДРЕСА_3 , під час проведення зібрання мешканців вказаного будинку ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в ході виниклої конфліктної ситуації один з мешканців будинку два рази вдарив руками його в обличчя, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження. Згідно довідки №3596 від 27.10.2022 року, виданої черговим травматологом КНП «Київська міська клінічна лікарня №6», в гр. ОСОБА_10 виявлено забій носа, забій щелепи, струс головного мозку та 3ЧМТ. 28.10.2022 року гр. ОСОБА_10 самостійно звернувся до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. При обстеженні лікарем судово-медичної експертизи ОСОБА_19 в гр. ОСОБА_10 були виявлені в ділянці підборіддя зліва синець неправильної овальної форми багрового кольору з нечіткими контурами 1,2?0,7 см, на слизовій оболонці верхньої губи відповідно переднім зубам верхньої щелепи крововилив неправильної овальної форми, фіолетового кольору з нечіткими контурами, розміром 0,9?0,8 см, що відображено в описовій частині висновку експертного дослідження №043-301-2022 від 28.10.2022 року. Вищевказані тілесні ушкодження як у сукупності, так і окремо одне від одного, відносяться до легкого тілесного ушкодження. В ході проведеної перевірки встановлено, що конфлікт в гр. ОСОБА_10 виник з гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який в ході конфлікту вдарив заявника, що підтверджують очевидці події гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 27.10.2022 року, згідно якого ОСОБА_10 заявив, що 27.10.2022 року, близько 20 год. 25 хв., на зібранні мешканців будинку ОСББ «Інкомсервіс» при вирішенні питань з одним із мешканців будинку, де він мешкає, а саме з ОСОБА_7 , останній почав йому погрожувати, після чого підійшов та наніс два удари в обличчя, тим самим завдав тілесні ушкодження (струс головного мозку та 3ЧМТ);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.11.2022 року, а також додатком до протоколу - DVD-диском з відеозаписом, на якому зафіксовано хід проведення цього слідчого експерименту з ОСОБА_10 в службовому кабінеті №14 дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_20 , за адресою: АДРЕСА_4 . Згідно з даним доказом 27.10.2022 року на зборах правління ОСББ «Інкомсервіс» ОСОБА_7 словесно ображав ОСОБА_10 , після чого, вставши зі стільця та повернувшись до останнього, наніс йому удар кулаком в обличчя, після чого вчинив ті самі дії ще раз. Також ОСОБА_10 пояснив, що прийшов на засідання з пакетом, в якому був ліхтарик, оскільки в приміщенні, де відбувалися збори, проблеми зі світлом. ОСОБА_7 сидів при вході на стільці, загородивши собою прохід, ОСОБА_10 стояв позаду нього. Після погроз в його бік ОСОБА_7 наніс йому два удари, внаслідок першого удару (в ніс) він відлетів до стінки передпокою (тамбуру) та сповз по ній, а після другого удару ОСОБА_7 (в щелепу) в нього з носу пішла кров, що власне і зупинило ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.11.2022 року, а також додатком до протоколу - DVD-диском з відеозаписом, на якому зафіксовано хід проведення цього слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 в службовому кабінеті №14 дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_20 , за адресою: АДРЕСА_4 . Згідно з даним доказом 27.10.2022 року під час зборів правління ОСББ «Інкомсервіс» прийшов ОСОБА_7 , який нецензурно виражався в бік ОСОБА_10 , після чого, вставши зі стільця та повернувшись в бік останнього, наніс йому два удари кулаком правої руки в обличчя, після першого удару Муравйов вдарився головою об стінку тамбуру та трохи присів, після чого Білий знову наніс йому удар кулаком в обличчя;

- висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи МОЗ України №042-1475-2022 від 18.11.2022 року, в якому зазначено, що під час первинно відомого звернення ОСОБА_10 27.10.2022 по медичну допомогу, з урахуванням даних його судово-медичного огляду (28.10.2022), у останнього виявлені наступні тілесні ушкодження: а) синець - в ділянці підборіддя зліва; б) крововилив - на слизовій оболонці верхньої губи відповідно переднім зубам верхньої щелепи. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися внаслідок щонайменше однократної травмуючої дії тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися, за давністю можуть відповідати терміну та обставинам, вказаним опосвідуваним та в описовій частині даної Постанови, тобто 27.10.2022 року, та не супроводжувались небезпечними для життя явищами і втратою свідомості останнього. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень, вказаних у п.п.а), б) даних Підсумків, відноситься до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я). З урахуванням відсутності даних проведених інструментальних методів досліджень, а також відсутності даних подальшого лікування, на цьому етапі немає можливості піддати судово-медичній оцінці діагнози, які були встановлені ОСОБА_10 під час його звернення за медичною допомогою «Забій носа? Забій щелепи? ЗЧМТ Струс головного мозку?» Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, дані протоколу проведення слідчого експерименту за його участю від 02.11.2021, можна заключити, що виявлені у нього тілесні ушкодження могли утворитися при умовах та у спосіб, на які він вказує, що не суперечить об`єктивним судово-медичним даним. Можливість утворення виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень внаслідок його падіння з вертикального (або близького до нього) положення тіла на площину («на тверду/мяку поверхню, рівну/нерівну (метал, дерево, каміння)»), малоймовірна;

- протоколом огляду предмета від 28.11.2022 року, а саме DVD-диску з наявним на ньому аудіозаписом від 27.10.2022 року, долученим потерпілим ОСОБА_10 до матеріалів кримінального провадження, та самими аудіозаписом, на якому зафіксовано спілкування невстановлених осіб ОС_1, ОС_Ж, ОС_Ч, ОС_2 щодо оцінки дій бухгалтера, установки генератора, міжособистісних відносин;

- довідкою КНП «Київська міська клінічна лікарня №6» від 27.10.2022 року №3596, відповідно до якої діагноз ОСОБА_10 «Забій носа? Забій щелепи? Струс головного мозку? ЗЧМТ».

Обвинуваченим ОСОБА_7 , який своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не визнав, проти задоволення цивільного позову заперечував, надано та досліджено під час судового розгляду паперову роздруківку, зі слів ОСОБА_7 , його листування з ОСОБА_10 у мессенджері «Viber» 27.10.2022 року з 11:32 год. до 11:36 год., з якої, на думку обвинуваченого, вбачається, що адміністратор чату ОСОБА_10 видалив ОСОБА_7 з будинкового чату, заблокував та заніс до чорного списку ОСОБА_7 . Також був долучений СD-R-диск, на якому, за твердженням ОСОБА_7 , міститься його листування з ОСОБА_10 у мессенджері «Viber» 13.08.2022 року, 14.08.2022 року, 28.08.2022 року, 30.08.2022 року, 20.10.2022 року, 27.10.2022 року, а також записи телефонних розмов ОСОБА_7 з ОСОБА_10 у період часу до 27.10.2022 року та записи телефонних дзвінків працівників поліції до ОСОБА_7 щодо написання заяви на останнього та виклику його для дачі пояснень.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 зазначила, що ОСОБА_10 і ОСОБА_7 знає. 27.10.2022 року прийшла на збори правління ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_3 . На час проведення зазначених зборів обвинувачений ОСОБА_7 фактично був членом правління, а юридично - ні. ОСОБА_7 і ОСОБА_10 були на зборах не з самого початку. В подальшому, першим на збори прийшов ОСОБА_7 і сів на стільці між коридором і кімнатою (у дверному отворі), де проводилися збори, стілець був звичайний (спинка невисока), ширина якого практично по ширині отвору, направлений до членів правління, та почав висловлювати незадоволення щодо дій ОСОБА_10 відносно чату і оцінки роботи бухгалтера. Обстановка ускладнилася тоді, коли мова зайшла про роботу бухгалтера, оскільки є зауваження, претензії і недоліки в бухгалтерському обліку, тому ОСОБА_7 почав обвинувачувати ОСОБА_10 , висловлювати претензії, захищаючи бухгалтера, була навіть така фраза «Як би я був сином, то я б побив ОСОБА_10 морду». Потім прийшов ОСОБА_10 і стояв в коридорі, тому що місця було недостатньо, стояв за стільцем, на якому сидів ОСОБА_7 . ОСОБА_10 агресивно не реагував на дії ОСОБА_7 . Потім ОСОБА_7 встав різко з стільця, розвернувся і наніс правою рукою удар ОСОБА_10 в обличчя. ОСОБА_10 відкинувся на стінку, і був другий удар. Це був удар, а не поштовх. Чи був у ОСОБА_7 кулак або відкрита долонь, точно відповісти не може. ОСОБА_10 сказав, що він звернеться до поліції і вийшов, через пару хвилин вийшов і ОСОБА_7 . Конфліктів у неї з ОСОБА_7 та з бухгалтером не було, але до бухгалтерського обліку в неї теж є зауваження. При інкримінованих ОСОБА_7 обставинах крім неї на зборах були ще присутні: голова правління ОСОБА_17 , заступник голови правління ОСОБА_16 , члени правління ОСОБА_13 , бухгалтер ОСОБА_15 і мешканка будинку (співвласник) ОСОБА_14 . Зазначила, що може намалювати схему приміщення і стільці, на яких сиділи учасники зборів, та як вони були розташовані по відношенню до входу (схема намальована, приєднана до матеріалів справи). Чи міг ОСОБА_10 сам себе ударити пакетом по обличчю не бачила. Ту тілесну взаємодію, яка сталося між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , оцінила як удар перший раз і другий раз як удар. Коли був перший та другий удар, вона сиділа. Другий удар був нанесений як і перший, тією ж рукою. Положення тіла ОСОБА_7 стосовно стільця не пам`ятає.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 зазначила, що знає ОСОБА_10 як члена правління і ОСОБА_7 , з яким познайомилася візуально на засіданні правління. З ОСОБА_10 відносини тільки як з членом правління ОСББ, а із ОСОБА_7 ніяких стосунків, як співвласники будинку. Голова правління ОСББ скликав засідання 27.10.2022 року. На самому початку засідання не було ОСОБА_7 і ОСОБА_10 . Потім прийшов ОСОБА_7 та приніс витяг про право власності на квартиру та попередив Голову, що він тепер може поновитися в членах правління і йому дозволили залишитися на зборах правління. Почали розглядати робочі питання, підготовку до зборів, і ОСОБА_7 почав щось говорити про ОСОБА_10 , говорив відносно чату, з якого ОСОБА_7 було видалено, тому у нього були образи в бік ОСОБА_10 , проте в цей момент ОСОБА_10 ще не був присутній на засіданні. Далі обговорювались робочі моменти. Потім підійшов ОСОБА_10 на засідання, він у кімнату не заходив, був за спиною ОСОБА_7 у тамбурі, прийшов з пакетом, що було в ньому, не знає, схоже було, що якісь папери, він його тримав у спущеній руці, і ОСОБА_7 почав висловлюватися на адресу ОСОБА_10 нецензурною лексикою, словесно ображав, на що ОСОБА_10 відповідав ОСОБА_7 , що не хоче з ним розмовляти. ОСОБА_10 ніяк не ображав словесно ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_7 піднявся, повернувся до ОСОБА_10 і вдарив його кулаком один раз по обличчю, а потім і другий раз теж по обличчю. Обоюдної бійки не було. Після цього ОСОБА_10 вийшов з кімнати, ОСОБА_7 також вийшов з кімнати. У приміщенні та коридорі було світло, по дистанції до неї ці події відбувалися десь до двох метрів. Механізм ударів показати не може. Після того, як ОСОБА_10 вдарили, він просто вийшов з кімнати, фізичних реакцій з його боку не було. Ушкоджень чи кров на потерпілому не бачила, оскільки він одразу вийшов з кімнати. ОСОБА_7 , сидячі у дверному отворі, не закривав весь отвір, тому вона добре бачила, що ОСОБА_10 зайшов з пакетом. Вона бачила, що удари були саме кулаком, а не відкритою долонею.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 зазначила, що знає ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , це правління їх ОСББ. Вона не є членом правління, але була присутня на засіданні правління ОСББ в той вечір. Жодних відносин з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 не має, просто сусіди. 27.10.2022 року були збори правління ОСББ «Інкомсервіс». З самого початку крім неї були присутні голова правління ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , трохи пізніше підійшов ОСОБА_7 і самий останній ОСОБА_10 . Коли прийшов ОСОБА_7 , здалося, що він вже був в агресивному настрої, в той вечір показав документ, який поновлює його право власності, для того, щоб довести всім, що він тепер повноцінний член правління. Почали говорили про чат, де ОСОБА_7 коментував своє ставлення до нього, що йому це все не подобається. В цей момент потерпілий не був присутній, він прийшов пізніше. ОСОБА_7 сів на стілець у проході. Коли прийшов потерпілий, в цей момент ОСОБА_7 говорив саме за нього, а саме що він хоче з`ясувати стосунки з ОСОБА_10 , а його не має, на що наче ОСОБА_16 сказав йому, що ОСОБА_10 стоїть у нього за спиною. ОСОБА_7 повернувся до ОСОБА_10 і вдарив його два рази підряд правою рукою, кулаком, в обличчя, трохи нижче носу. Потім вони обидва вийшли з приміщення. По дистанції від неї це відбувалось десь 2-2,5 метрів, не більше. Вона сиділа майже у центри кімнати. Приміщення було освітлено, бачила і ОСОБА_10 , і ОСОБА_7 , який називав ОСОБА_10 образливими словами, а ОСОБА_10 не реагував на це. Підстав оговорювати обвинуваченого не має. Бухгалтер ОСББ ОСОБА_15 не була причиною сварки між обвинуваченим та потерпілим, але ОСОБА_7 захищав її, що не можна говорити про неї, що вона некомпетентна. Сказати, чи попав ОСОБА_7 по обличчю ОСОБА_10 з першого удару, і чому був другий удар, не може. Удари були вже за стільцем, де знаходилася рука обвинуваченого по відношенню до його тіла не пам`ятає. У ОСОБА_10 в руках був пакет, але в момент нанесення удару ОСОБА_7 . ОСОБА_10 не міг вдарити себе цим пакетом по обличчю. Те, що відбувалося, це однозначно були удари, і перший раз, і другий, а не штовханина.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 зазначила, що знає ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , це співвласники ОСББ. 27.10.2022 року були збори правління ОСББ «Інкомсервіс», прийшли всі члени правління, крім ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Потім зайшов ОСОБА_7 , і він сів в дверному отворі, оскільки було маленьке приміщення. ОСОБА_7 звернувся до членів правління з питанням, чому член правління ОСОБА_10 ображає бухгалтера в чаті, яке він має право, і чому він його видалив з чату. Трохи пізніше прийшов ОСОБА_10 і, оскільки кімната маленька, він залишився у задній кімнаті. В кімнаті, де сиділи всі члени правління, світло було, а у тому приміщенні, де стояв ОСОБА_10 , світла не було. ОСОБА_7 запитав у ОСОБА_10 чому він так себе поводить, на що ОСОБА_10 відповів «що хочу, то і роблю». ОСОБА_7 пояснював ОСОБА_10 , що він не має права себе так поводити. Пішла суперечка, ОСОБА_10 відповідав ОСОБА_7 в грубій формі. ОСОБА_7 встає зі стільця, відкидає стіл, трохи виходить з кімнати в те приміщення, де був ОСОБА_10 і каже ОСОБА_10 , щоб він зайшов у кімнату і пояснив всім членам правління свою поведінку, почалась знову суперечка, та ОСОБА_10 вискочив, а ОСОБА_7 залишився на місці. Фізичну силу ОСОБА_7 до ОСОБА_10 не застосовував. ОСОБА_7 вона бачила в дверному отворі, а ОСОБА_10 не бачила, тільки чула його голос, оскільки, де стояв ОСОБА_10 , не було світла. Стосовно бійки ніхто нічого не казав. Коли ОСОБА_10 вийшов, ніхто нічого не зрозумів, ОСОБА_7 сів на своє місто, і продовжили збори. Пояснила, що вона бійки не бачила, а саме як обвинувачений ОСОБА_7 наносив удари потерпілому ОСОБА_10 не бачила. ОСОБА_7 був постійно в полі її зору. ОСОБА_7 в бік ОСОБА_10 нецензурною лайкою не виражався, а ОСОБА_10 поводився агресивно.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що знає ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , це члени правління ОСББ «Інкомсервіс», відносини з ними робочі, в дружніх відносинах з ними не перебуває. 27.10.2022 року було засідання членів правління ОСББ «Інкомсервіс». ОСОБА_7 підняв питання про негідну поведінку в чаті окремих осіб та про те, що його виключили з цього чату, коли він став захищати бухгалтера. В цей час ОСОБА_10 зайшов і стояв в іншому приміщенні, за спиною ОСОБА_7 , і коли ОСОБА_7 сказав, що його виключили з чату, ОСОБА_10 відповів «ну, правильно», в цей час ОСОБА_7 встав, повернувся до ОСОБА_10 і через секунду ОСОБА_10 вийшов. Хтось (хто саме не пам`ятає) із присутніх жінок почав говорити, щоб викликали поліцію, оскільки ОСОБА_10 вдарили. Хто його бив, як його били не може сказати, оскільки бачив тільки, як ОСОБА_7 встав і повернувся до ОСОБА_10 , більше нічого. Вийшовши на вулицю побачив, що ані ОСОБА_10 , ані його машини не було. ОСОБА_7 в полі його зору був постійно, він сидів у дверному отворі, десь за 2 метри, а ОСОБА_10 стояв за стіною, що його було не видно, він був за спиною ОСОБА_7 , а це вже інше приміщення (передпокій). Через день-два після зборів хтось сказав, що ОСОБА_10 звернувся до поліції. Вважає, що у ОСОБА_10 були підстави оговорювати ОСОБА_7 , відносини між ними були складні та напружені. ОСОБА_10 дуже конфліктна людина та у нього часто виникають конфлікти з іншими людьми. ОСОБА_10 негативно оцінював діяльність правління, а також бухгалтера і не тільки називав «тупою». ОСОБА_10 не перебуває в конфліктних відносинах з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що ОСОБА_10 і ОСОБА_7 знає, відносини з ними сусідські, неприязного ставлення до них не має. 27.10.2022 року було засідання членів правління ОСББ «Інкомсервіс». Сидів навпроти входу. ОСОБА_7 поставив питання про чат, а саме, що ОСОБА_10 створив ще якійсь чат, крім того, який вже був, і в цьому чату зводив наклеп на інших членів правління, ОСОБА_7 активно це оспорював. В цей момент зайшов ОСОБА_10 і став позаду ОСОБА_7 , тому він сказав ОСОБА_7 , що прийшов ОСОБА_10 , і що він особисто може його запитати. ОСОБА_7 встав, повернувся до ОСОБА_10 і сказав останньому заходити, оскільки ОСОБА_7 сидів на стільці так, що ОСОБА_10 не міг би пройти. Після цього ОСОБА_10 просто пішов, а ОСОБА_7 сів на стілець. Те, що ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_10 ніхто не бачив, і ОСОБА_12 не бачила. Взагалі здається, що була якась постановка. Для того, щоб ударити треба, як мінімум, розмахнутися. Коли ОСОБА_7 знову сів на стілець, ОСОБА_12 сказала «він його вдарив». Через деякий час дізналися, що у ОСОБА_10 було щось розбито на обличчі. Або ОСОБА_10 вже прийшов з таким обличчям, або пішов десь потім ударився, щоб підтвердити цю постановку, не може сказати. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 певний період часу були в дружніх відносинах. На засіданні відбулась якась словесна перепалка між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , під час якої ОСОБА_10 обізвав ОСОБА_7 «мусорською підстилкою». Стосовно бухгалтера, то ОСОБА_10 від неї вимагав кожен день звіти, постійно її ображав словесно. В кімнаті, в якій всі знаходилися, було освітлення, а саме була лампочка на стелі, а в передпокою освітлення не має. ОСОБА_7 сидів напроти нього, від проходу це було 30-50 см.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що він є членом правління ОСББ «Інкомсервіс», з ОСОБА_7 знайомий. Напередодні засідання правління, а саме 26.10.2022 року, перед під`їздом будинку у нього з обвинуваченим ОСОБА_7 виник конфлікт, який стосувався підключення світла у будинку, у формі словесної перепалки, також ОСОБА_7 розлютило і те, що він ОСОБА_7 видалив з усіх мессенджерів. Крім того, на засіданні правління ОСББ «Інкомсервіс», а саме 27.10.2022 року, ініціатором конфлікту був обвинувачений ОСОБА_7 , який висловлював претензії в його сторону, відносно того, що він говорив, що бухгалтер некомпетентна, неграмотна, та повинна бути звільнена, оскільки вона не справлялася зі своїми обов`язками. Між тим, як тільки він зайшов на засідання правління, обвинувачений ОСОБА_7 казав «якщо б я був сином бухгалтера, то я набив би ОСОБА_10 морду», в цей момент свідок ОСОБА_16 , який сидів обличчям до нього, сказав ОСОБА_7 « ОСОБА_21 , ОСОБА_22 позаду тебе». Після цього обвинувачений ОСОБА_7 повернувся до нього, не встаючи зі стільця, і сказав «я набив би тобі морду». Коли він прийшов на засідання, то стояв за ОСОБА_7 , оскільки далі в офіс не можна було пройти, адже ОСОБА_7 сидів на проході. Під час засідання правління в кімнаті було централізоване світло, в дверному отворі також було світло, там світила одна лампа. Прийшов з пакетом в правій руці, в якому був світлодіодний ліхтарик, а ліва рука була у кишені. Також пояснив, що він поводив себе спокійно, намагався не вступати з ОСОБА_7 в конфлікти, щоб не провокувати його, тому сказав, що він прийшов на засідання обговорювати питання правління та на інші питання не збирається вести розмову, тому сказав ОСОБА_7 , що не потрібно затягувати засідання правління, краще «вийди прогуляйся». Ці слова ОСОБА_7 дуже розлютили, він різко встав, від чого стілець відлетів, і наніс удар з розвороту прямим ударом кулаком правої руки двічі у його обличчя, а саме у верхню щелепу та підборіддя, від першого удару він відлетів до стіни і вдарився головою о стіну, удар був сильний, та від цього удару в нього хлинула кров з носу, і тільки ця кров і зупинила ОСОБА_7 , притупила його лють. Перший удар бачив дуже добре. В момент нанесення удару ОСОБА_7 , руки не піднімав, так як не очікував цього удару. Він підставив руку під ніс, щоб кров капала в руку, а не на куртку. Присутні були шоковані. Потім він сказав ОСОБА_7 , що оскільки є свідки, то він піде до поліції писати заяву, на що ОСОБА_7 почав одразу погрожувати йому. Після цього ОСОБА_7 встав та при всіх сказав, що він свою справу виконав і може піти. Близько через 3 хвилини він вийшов, і ОСОБА_7 вийшов за ним, та почались знову погрози та нецензурна лайка. В травмпункт та поліцію він звернувся одразу і написав заяву. Вважає покази свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 абсолютною брехнею. Сам собі нанести удар ліхтариком чи іншим предметом не міг, на засіданні ОСОБА_7 ображав його нецензурною лайкою.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість протягом судового розгляду не визнав, зокрема, у своїх показаннях пояснив, що знайомий із ОСОБА_10 , стосунки були нормальні, можна сказати дружні, неприязних відносин не було, допомагав ОСОБА_10 із ремонтом квартири, психологічно підтримував його, радив щодо можливостей заробітку. Однак в подальшому ОСОБА_10 почав поводитися провокативно та конфліктно у питаннях діяльності їх ОСББ, деяких членів правління, зокрема голови правління, негативно та в грубій формі оцінювати діяльність бухгалтера, напередодні 27.10.2022 року ОСОБА_10 видалив його з чату їх будинку, була конфліктна ситуація серед членів ОСББ щодо електропостачання будинку, все це викликало обурення у ОСОБА_7 27.10.2022 року прийшов на збори членів правління ОСББ «Інкомсервіс», приніс з собою документи щодо права власності, не помітив як прийшов ОСОБА_10 і став у нього за спиною в дверному отворі, в передпокою не було світла, а в приміщенні, де проходили збори, було темно, тільки на столі горіла лампочка. Висловився образливими словами в бік ОСОБА_10 через його зневажливе ставлення до бухгалтера і сказав, щоб якби б він був її сином, то набив би ОСОБА_10 морду. В цей час свідок ОСОБА_16 , який сидів обличчям до нього, сказав, що ОСОБА_10 стоїть у нього за спиною. Після чого ОСОБА_7 встав зі стільця, повернувся до ОСОБА_10 і повторив вищевказану фразу, на що ОСОБА_10 почав насміхатися, та він штовхнув ОСОБА_10 Відстань, де він стояв, тобто від дверного отвору до наступної стінки (передпокій), десь 1,85 метрів, там світла не було. Коли він встав, то повністю загородив огляд дверного отвору. Коли він штовхнув ОСОБА_10 , останній зробив кілька кроків назад, і підлетіло щось біленьке, що саме не зрозумів, після чого ОСОБА_10 почав витирати ніс і сказав, що в нього хлинула кров. Після чого він сказав ОСОБА_10 «напиши ще на мене заяву», оскільки раніше ОСОБА_10 вже писав заяви до поліції про його побиття колишнім головою ОСББ, на що ОСОБА_10 відповів «так, напишу», і ОСОБА_10 побіг до себе в машину, сів і уїхав. Оскільки ОСОБА_10 прийшов з пакетом, то коли він штовхнув ОСОБА_10 , цей пакет підлетів і вдарив в губу ОСОБА_10 , і останній це відчув. Визнає, що дійсно штовхнув ОСОБА_10 , але це було не навмисно, і ніяких ударів не робив. Вважає, що це помста ОСОБА_10 за те, що ОСОБА_7 не підтримує ОСОБА_10 в його ставленні до тих співвласників ОСББ, які є працівниками, в т.ч. колишніми, МВС України, потерпілий називає їх «мусорами», стверджує, що ОСОБА_10 йому постійно каже, що в нього є «бабки» та він «засудить» ОСОБА_7 . Вважає, що свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 упереджені щодо нього, оскільки перебувають у приязних відносинах із ОСОБА_10 , що не було спростовано іншими учасниками під час судового розгляду.

Суд, дослідивши надані документи, заслухавши показання та пояснення прокурора, потерпілого, його представника, свідків, обвинуваченого, захисника, дійшов наступних висновків, виходячи з такого.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з пп.1, 2 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність, а згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Крім того, згідно з ст.258 КПК України:

- ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді (ч.1);

- прокурор, слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний звернутися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на втручання у приватне спілкування в порядку, передбаченому статтями 246, 248, 249 цього Кодексу, якщо будь-яка слідча (розшукова) дія включатиме таке втручання (ч.2);

- втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Різновидами втручання в приватне спілкування є аудіо-, відеоконтроль особи (п.1 ч.4).

Також, суд враховує рішення Конституційного Суду України № 12-рп/2011 від 20.10.2011 року (справа щодо офіційного тлумачення положення ч. 3 ст. 62 Конституції України), згідно з яким:

- даючи офіційне тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, Конституційний Суд України виходить з того, що обвинувачення особи у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на доказах, одержаних у результаті порушення або обмеження її конституційних прав і свобод, крім випадків, у яких Основний Закон України допускає такі обмеження (п. 3.1);

- визнаватися допустимим і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі (п.3.2);

- аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом" дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо (п.3.2);

- системний аналіз положень Кодексу та Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" дає підстави стверджувати, що проведення оперативно-розшукових заходів або використання засобів для отримання фактичних даних повинно відбуватися виключно з дотриманням прав і свобод людини і громадянина, у передбачених законом випадках та у відповідному процесуальному порядку особами або підрозділами, які уповноважені здійснювати оперативно-розшукову діяльність (п.3.3);

- оперативно-розшукова діяльність здійснюється виключно оперативними підрозділами органів, визначених у частині першій статті 5 Закону. Відповідно до частини другої вказаної статті проведення оперативно-розшукової діяльності громадськими, приватними організаціями та особами, іншими органами чи їх підрозділами, крім визначених у частині першій цієї статті, заборонено. Така заборона пов`язана з тим, що здійснення не уповноваженими фізичними або юридичними особами на власний розсуд будь-яких заходів, які віднесені до оперативно-розшукової діяльності (мають ознаки оперативно-розшукової діяльності), порушує не лише законодавчі положення, а й конституційні права і свободи людини і громадянина.

Конституційний Суд України виходить з того, що фактичні дані про скоєння злочину чи підготовку до нього можуть бути одержані не тільки в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноважених на це осіб, а й випадково зафіксовані фізичними особами, які здійснювали власні (приватні) фото-, кіно-, відео-, звукозаписи, або відеокамерами спостереження, розташованими як у приміщеннях, так і ззовні.

При оцінюванні на предмет допустимості як доказів у кримінальній справі фактичних даних, що містять інформацію про скоєння злочину чи підготовку до нього та подані в порядку, передбаченому частиною другою статті 66 Кодексу, необхідно враховувати ініціативний або ситуативний (випадковий) характер дій фізичних або юридичних осіб, їх мету та цілеспрямованість при фіксуванні зазначених даних.

Конституційний Суд України вважає, що подані будь-якою фізичною або юридичною особою згідно з частиною другою статті 66 Кодексу речі або документи (фактичні дані) не відповідають вимогам допустимості доказів, якщо вони одержані з порушенням прав і основоположних свобод людини, закріплених в Конституції України, зокрема внаслідок цілеспрямованих дій із застосуванням оперативно-розшукових заходів, передбачених Законом.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення статті 62 Конституції України спрямовані на забезпечення прав і свобод людини і громадянина. Тому положення першого речення частини третьої цієї статті "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом" слід розуміти так, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності (п.3.4).

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_7 не є, зокрема, особами, уповноваженими на здійснення оперативно-розшукової діяльності, цілеспрямований характер їх дій щодо збирання і фіксації інформації, суд визнає недопустимими доказами та відкидає як докази протокол огляду предмета від 28.11.2022 року, а саме DVD-диску з наявним аудіозаписом від 27.10.2022 року, долученим потерпілим ОСОБА_10 до матеріалів кримінального провадження, на якому зафіксовано спілкування невстановлених осіб ОС_1, ОС_Ж, ОС_Ч, ОС_2, та додаток до нього - DVD-диск та аудіозапис на ньому; паперову роздруківку, зі слів ОСОБА_7 , його листування з ОСОБА_10 у мессенджері «Viber» 27.10.2022 року з 11:32 год. до 11:36 год., СD-R-диск, на якому, за твердженням ОСОБА_7 , міститься його листування з ОСОБА_10 у мессенджері «Viber» 13.08.2022 року, 14.08.2022 року, 28.08.2022 року, 30.08.2022 року, 20.10.2022 року, 27.10.2022 року, а також записи телефонних розмов ОСОБА_7 з ОСОБА_10 у період часу до 27.10.2022 року та записи телефонних дзвінків працівників поліції до ОСОБА_7 щодо написання заяви на останнього та виклику його для дачі пояснень.

Крім того, суд ураховує, що в даному кримінальному провадженні фоноскопічна експертиза записів розмов не призначалася та не проводилася.

Суд також ураховує, що згідно з ч.1 ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Як випливає з вказаної норми, під час проведення слідчого експерименту мають бути відтворені, зокрема, обстановка, обставини певної події.

Отже, під час досудового розслідування кримінального провадження №0001885 від 02.11.2022 року мали б бути відтворені обставини події, яка відбулася 27.10.2022 на зборах правління за адресою: АДРЕСА_3 .

Разом з тим, під час судового розгляду встановлено, що слідчі експерименти проводились у службовому кабінеті дізнавача, який за своїми характеристиками значно відрізняється від приміщення, де проводилися збори, зокрема, за розміром та освітленням, відсутністю передпокою (тамбуру), розташуванням та розмірів меблів тощо, та за участю свідка та статиста, вік, зріст та стать яких значно відрізняються від аналогічних даних обвинуваченого та потерпілого.

Фактично проведення вищевказаних слідчих експериментів звелося до відеофіксації у кабінеті дізнавача із використанням наявного в кабінеті стільця показань потерпілого та свідка, які потім допитувалися судом під час судового розгляду.

Крім того, слідчі експерименти проведені лише з учасниками кримінального провадження, які надавали показання, що підтверджували версію сторони обвинувачення, а саме із потерпілим та свідком обвинувачення, проте такий експеримент не було проведено за участю обвинуваченого та інших свідків, чим було порушено вищевказані вимоги ч.2 ст.9 КПК України, згідно з якими прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Виходячи з вищевикладеного та на підставі ч.1 ст.85 КПК України суд визнає неналежними доказами та відкидає як докази протоколи слідчих експериментів, додатки до них з наявними відеозаписами (DVD-диски) та самі відеозаписи від 02.11.2022 року, оскільки вони ні прямо, ні непрямо не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Щодо витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0001885 від 02.11.2022 року, довідки КНП «Київська міська клінічна лікарня №6» від 27.10.2022 року №3596, рапорту та протоколу прийняття заяви потерпілого, який допитувався у судовому засіданні, то, на переконання суду, вони не відповідають ознакам доказу, встановленим ч.1 ст.84, ст.99 КПК України, а є носіями інформації, які підтверджують, що ОСОБА_10 звертався до КНП «Київська міська клінічна лікарня №6» та до Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві, що ніким не заперечувалося під час судового розгляду, під час якого, серед іншого, досліджувався і висновок експертного дослідження.

Підстави визнати висновок експерта №042-1475-2022 від 18.11.2022 року неналежним, недопустимим та/або недостовірним доказом відсутні, проте цей доказ підтверджує наявність у потерпілого ОСОБА_10 легкого тілесного ушкодження, але не винуватість ОСОБА_7 у його вчиненні.

Щодо показань свідків, потерпілого та обвинуваченого, наданих під час судового розгляду, то суд ураховує їх суперечливість, зокрема щодо місця перебування свідка ОСОБА_16 , освітлення кімнати, де проводилися збори, та передпокою (тамбуру) до цієї кімнати. Серед іншого, свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , потерпілий ОСОБА_10 стверджували, що обидва приміщення були освітлені, хоча під час слідчого експерименту потерпілий сказав, що в кімнаті зборів з освітленням проблема, свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та обвинувачений ОСОБА_7 стверджували, що передпокій взагалі не освіщувався, а кімната освіщувалася лампочкою (настольною лампою), збори відбувалися у періоди відключень світла (блекаутів).

Отже, встановити під час судового розгляду освітленість кімнати та передпокою (коридору, тамбуру), де 27.10.2022 року проходили збори правління ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_3 , не виявилося можливим.

Суд також ураховує, що свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , потерпілий ОСОБА_10 під час судового провадження вказували, що ОСОБА_7 сидів на стільці між коридором і кімнатою (у дверному отворі), де проводилися збори, а ОСОБА_10 стояв за стільцем, на якому сидів ОСОБА_7 , обвинувачений наніс потерпілому два удари кулаком в обличчя.

При цьому, свідок ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_10 під час їх допитів у судових засіданнях та під час слідчих експериментів показали, що після першого удару ОСОБА_7 . ОСОБА_10 вдарився (відлетів) о стінку передпокою (коридору, тамбуру).

Разом з тим, згідно з твердженням обвинуваченого ОСОБА_7 відстань від дверного отвору до протилежної сторони передпокою, об яку, зі слів ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , він вдарився, становить 1,85 см, що не заперечувалося та не було спростовано іншими учасниками судового провадження.

Отже, судом було встановлено, щоб для того, щоб здійснити другий удар в обличчя ОСОБА_10 , ОСОБА_7 мав би вийти з кімнати до передпокою та наблизитися до ОСОБА_10 на таку відстань, яка б дала об`єктивну можливість нанести другий удар в обличчя ОСОБА_10 , проте під час судового розгляду жоден учасник не надав показань, що ОСОБА_7 виходив з кімнати до передпокою та/або наніс там удар ОСОБА_10 .

У зв`язку з цим потерпілий ОСОБА_10 під час судового розгляду змінив свої показання та пояснив, що після першого удару ОСОБА_7 він встояв на ногах, відлетів до стінки внаслідок його другого удару, але потім повернувся до своїх первісних показань.

Таким чином, встановити механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 під час судового провадження також не вдалося, відповідні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій під час судового провадження з метою встановлення обставин або перевірки обставин, які мають істотне значення для даного кримінального провадження, до суду не подавалися.

У зв`язку з цим суд критично ставиться та відкидає як докази показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_10 , оскільки їх твердження щодо спричинення ОСОБА_7 умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 шляхом нанесення двох ударів по обличчю за обставин, викладених у обвинувальному акті, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, суд, ґрунтуючися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, доходить висновку про відсутність належних, допустимих, достовірних доказів та їх достатньої, взаємопов`язаної сукупності, які б підтверджували винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті в кримінальному провадженні №0001885 від 02.11.2022 року.

Суд виходить з ч.ч.1, 2 ст.62 Конституції України, згідно з якими особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Як передбачено ч.ч.2, 3, 4 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»).

Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 688/788/15-к, п.п.13, 14 постанови Верховного Суду від 23.04.2024 року в справі №149/2842/18, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання

Дослідивши документи, показання свідків, потерпілого та обвинуваченого, заслухавши доводи сторони обвинувачення та захисту, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено належними, допустимими і достовірними доказами, їх достатньою, взаємопов`язаною сукупністю вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в кримінальному провадженні №0001885 від 02.11.2022 року поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Згідно з ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з вищенаведених норм КПК України, суд доходить висновку, що цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 слід залишити без розгляду.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Під час досудового розслідування проводилася експертиза:

- висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи МОЗ України №042-1475-2022 від 18.11.2022 року, вартість проведеної судової експертизи становить 1998,00 грн., що у відповідності до вимог ст.122 КПК України є процесуальними витратами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку, тому витрати за проведення судово-медичної експертизи №042-1475-2022 від 18.11.2022 року у розмірі 1998,00 грн. слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.2, 7, 9, 17, 84-86, 94, 99, 124, 128, 129, 240, 258, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Цивільний позов ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без розгляду.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Речові докази:

- DVD-R диски, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Витрати за проведення судово-медичної експертизи №042-1475-2022 від 18.11.2022 року у розмірі 1998,00 грн. віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1