печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року

Суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала заяву, адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

слідчого судді: не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника - адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про відвід прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному проваджені № 0000768 від 31.08.2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 перебуває провадження № 757/40000/24-к за заявою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про відвід прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному проваджені № 0000768 від 31.08.2024 року.

11.09.2024 року адвокат ОСОБА_3 подав заяву про відвід слідчого судді від розгляду вказаної заяви, в обґрунтування якого зазначив, що Печерський районний суд м. Києва, всупереч вимогам Указу президента України «Про внесення до мережі та кількісного кладу судді місцевих судів» від 18.10.2001 року № 990/2001, не був утворений у законний спосіб, не був взятий на облік органами державної статистики, як того вимагало чинне на той час законодавство стосовно новоутвореної юридичної особи. Всупереч вимогам ст.ст. 6, 124 Конституції України, ст.ст. 24, ч.5 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Печерський районний суд міста Києва не має статусу органу державної влади. Відтак, судді Печерського районного суду м. Києва не мають правових підстав для здійснення правосуддя. Наведені вище обставини, на думку захисника, безперечно свідчать, що суддею ОСОБА_4 порушуються засади кримінального провадження, що викликає обґрунтований сумнів у її неупередженості і відповідно до ст. 75 КПК України є підставою для її відводу від розгляду вказаного клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду заяви здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились; про день, час, місце розгляду провадження повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 26, 81 КПК України, суддя визнав за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність учасників судового процесу.

Дослідивши заяву про відвід суддя вважає, що вона не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Підстави для відводу слідчого судді визначені у ст.ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Статтею 76 КПК України визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року у справі №5-15п12).

Проаналізувавши наведені норми, зважаючи на презумпцію неупередженості судді, суддя зазначає, що судовим розглядом не встановлено, а захисником не доведено наявність обставин, які б викликали сумнів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 і унеможливлювали винесення нею об`єктивного судового рішення. Заявлений захисником відвід жодним чином не мотивований, не містить будь-яких належних та підтверджених даних, які б свідчили про неупередженість на необ`єктивність слідчого судді ОСОБА_4 .

Крім того, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2024 року у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_6 від здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному проваджені № 0000768 від 31.08.2024 року відмовлено.

Таким чином, вказана заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 надійшла в провадження судді після розгляду справи та винесення рішення по суті заяви.

За таких обставин, правові підстави для задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 відсутні. Отже, заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 Кримінального процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви захисника - адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про відвід прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному проваджені № 0000768 від 31.08.2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1