Провадження № 1-кп/638/1702/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565 від 29 квітня 2024 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, із вищою освітою, який не працює, на утриманні малолітніх дітей не має, неодружений, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,

встановив:

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який продовжений у встановлений законом порядку.

Так, ОСОБА_5 у період часу з 27 березня 2024 року по 28 березня 2024 року, перебуваючи на території с. Ізюмське Борівської територіальної громади Ізюмського району Харківської області, проживаючи у зазначеному населеному пункті по АДРЕСА_2 , за допомогою особистого стільникового телефону, поширив громадянці України ОСОБА_6 відомості щодо тимчасової дислокації офіцерського складу одного з підрозділів Збройних Сил України, залучених до надання відсічі збройній агресії російської федерації, за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому, 28 березня 2024 року ОСОБА_5 , будучи повідомленим громадянкою ОСОБА_6 про здійснення ракетного обстрілу по будинку за місцем дислокації військовослужбовців ЗС України за вищевказаною адресою, за вказівкою останньої змінив місце свого проживання, щоб не потрапити під дію вражаючих елементів та вибухової хвилі російських ракет. При цьому, ОСОБА_5 , володіючи інформацією про планування нанесення ракетного удару по місця дислокації військовослужбовців Збройних сил України, не попередив останніх про ракетну небезпеку.

Надалі, в ніч з 28 на 29 березня 2024 року російськими окупаційними військами завдано три ракетні удари по житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами чого було зруйновано два будинки та знищено військове майно та транспортний засіб.

29 березня 2024 року, ОСОБА_5 , з метою збирання відомостей щодо результатів ворожого обстрілу, прибув до б. АДРЕСА_3 та за допомогою особистого мобільного телефону зафіксував місце влучання російської ракети та спричинені руйнації, поширивши вказані відомості громадянці ОСОБА_6 .

Інформація щодо розміщення, переміщення особового складу, озброєння та військової техніки Сил оборони України, використання об`єктів для потреб Сил оборони України, у відкритому доступі не розміщувались та не надавалось згоди на розміщення такої інформації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, пояснив, що у період з 27 березня 2024 року по 28 березня 2024 року, перебуваючи на території с. Ізюмське Харківської області, проживаючи у зазначеному населеному пункті по АДРЕСА_2 , за допомогою особистого телефону, надав ОСОБА_6 відомості щодо тимчасової дислокації офіцерського складу одного з підрозділів ЗСУ, залучених до надання відсічі збройній агресії РФ, за адресою: АДРЕСА_3 . Далі 28 березня 2024 року покинув своє домоволодіння у зв`язку з наявною інформацією про планування обстрілу сусіднього будинку зі сторони військових формувань РФ. 29 березня 2024 року на свій мобільний телефон зафіксував місце влучання ракети та передав ці відомості ОСОБА_6 .

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, а саме поширенні інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Пом`якшуючою обставиною, згідно ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 .

Обставин, що обтяжує покарання, згідно ч. 1 ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 неодружений, дітей на утриманні не має, з вищою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до тяжких кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою, метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 114-2 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Щодо вирішення питання долі речових доказів, суд зазначає наступне.

Постановою старшого слідчого ОВС 3 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000565 від 29 квітня 2024 року стільниковий телефон «Redmi 6A» іmei1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 добровільно наданий ОСОБА_5 .

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України та ст.ст. 96-1, 96-2 КК України та у справі необхідно застосувати спеціальну конфіскацію, що полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави певного майна, що було предметом кримінального правопорушення та знаряддям вчинення злочину.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Судові витрати на залучення експерта, для проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи № 4972 від 25 червня 2024 року у розмірі 18932 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 15 травня 2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Речові докази: застосувати спеціальну конфіскацію у відповідності до ст. 96-1, 96-2 КК України, передавши у власність держави стільниковий телефон «Redmi 6A» іmei1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави витрати на проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи № 4972 від 25 червня 2024 року в розмірі 18932 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять дві) грн.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова, при цьому відповідно ч. 3 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 376 КПК України копію негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1