печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження № 0000862, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2024 до провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження № 0000862.

13.11.2024 ОСОБА_3 , подав до суду заяву про залишення скарги без розгляду.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду повідомлялися належним чином.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши скаргу, заяву про залишення скарги без розгляду та надані письмові докази, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Як встановлено, 13.08.2024 до провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження № 0000862.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так, 13.11.2024 особою, яка звернулася зі скаргою, подано заяву про залишення її без розгляду.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесенні на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюються або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Враховуючи, що особа у кримінальному провадженні наділена правом звернення до слідчого судді із клопотанням чи скаргою, так і в силу КПК України не позбавляється права залишення такої скарги без розгляду.

Враховуючи те, що КПК України не регулює питання щодо ухвалення судового рішення за результатами розгляду заяви про залишення скарги без розгляду та з урахуванням ст. ст. 9, 7, 26 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про залишення скарги без розгляду, оскільки особою, яка подала до суду скаргу, заявлені вимоги не підтримуються.

Керуючись положеннями ст. 7, 9, 26, 303 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження № 0000862 - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1