Єдиний унікальний номер 205/4955/24
1-кп/205/820/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в місті Дніпро клопотання прокурора відділу Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_3 поданого в рамках кримінального провадження № 0000143 від 12 квітня 2022 року, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ОСОБА_24 ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000143 від 12 квітня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.5 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_28 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України.

Під час підготовчого судового засідання, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, відносно останнього не зникли, а інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх зобов`язань, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері громадської безпеки та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Також матеріали справи ще не досліджені, свідки не допитані. Існує ризик незаконно впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни ними показань чи надання ними неправдивих показань. Зважаючи на тяжкість та специфіку вчинених підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у сумі 454 200,0 гривень, таким чином запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні поклав вирішення зазначеного питання на розсуд суду.

Захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_17 надано клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт, встановивши для обвинуваченого ОСОБА_4 ряду обов`язків. При цьому посилається на наявність у її підзахисного дружини, дітей, батьків похилого віку, постійного місця проживання. Вважає що ризики що були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на теперішній час зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні повністю підтримав позицію захисника. Просив суд змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Інші учасники судового засідання залишили розгляд заявленого клопотання на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд, за наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня його застосування.

Так, відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини визначені в зазначеній статті.

19 червня 2023 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21червня 2023 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Який в подальшому було неодноразово продовжено ухвалами слідчих суддів Кіровського районного суду міста Дніпропетровська та ухвалами Ленінського районного суду міста Дніпропетровська. Строк дії останньої ухвали спливає 18 серпня 2024 року. Розгляд справи до вказаної дати не є можливим.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини визначені в зазначеній статті.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.5 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_28 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України знаходиться на стадії підготовчого засідання, яке є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначати кримінальне провадження до судового розгляду. Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягає наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Приймаючи рішення за доводами сторони захисту про відсутність достатніх правових підстав для продовження ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу в виді тримання під вартою суд виходить з наступного.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного до особливо тяжкого злочину (ст.12 КК України), отже суд приходить до висновку що без застосування до нього запобіжного заходу існує висока вірогідність переховування від суду, враховуючи тяжкість можливого покарання у разі доведення його вини в інкримінованому злочині. На думку суду, обвинувачений цілком усвідомлює суворість можливого покарання у разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, що слід визнати вагомим чинником існування ризиків порушення ним процесуальної поведінки під час судового розгляду.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу та про зміну запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

При вирішенні даного питання суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та відповідно до процедури, встановленої законом.

З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від суду. Також під час вирішення питання щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, враховує стан здоров`я обвинуваченого, який має ряд хронічних захворювань, має постійне місце проживання, та батьків похилого віку що свідчить про його сталі соціальні зв`язки, які на думку суду здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку. Посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду не доведена належним чином з урахуванням стадії кримінального провадження, часу подій кримінального правопорушення та можливості уникнути вказаного ризику іншим більш м`яким запобіжним заходом.

Таким чином, оцінюючи в сукупності вказані обставини, дані про особу обвинуваченого, суд вважає наявними підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Порядок застосування електронних засобів контролю регламентовано ст. 195 КПК України.

Згідно ч. 1, 3, 4 цієї статті застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.

Електронні засоби контролю застосовуються в порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно пунктів 3, 4 розділу І Порядку застосування електронних засобів контролю, затвердженого наказом МВС України 08.06.2017 № 480 (надалі - Порядок) застосування електронних засобів контролю полягає в закріпленні на тілі підозрюваного електронного браслета,який дає змогу відстежувати та фіксувати його місцезнаходження. Не допускається застосування електронних засобів контролю,які спричиняють значні незручності в їх носінні або можуть становити небезпеку для життя та здоров`я особи,яка їх використовує. Метою застосування електронних засобів контролю є забезпечення виконання обов`язків, що покладаються на підозрюваного ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

Таким чином, враховуючи вище наведене суд вважає, що таке застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є виправданим заходом забезпечення кримінального провадження з метою подальшого судового розгляду та для досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

При цьому у відповідності з положеннями ч.5 ст.194 КПК України суд, під час дії запобіжного заходу, вважає необхідним покласти на ОСОБА_4 виконання наступних процесуальних обов`язків: 1) прибувати за першою вимогою до прокурора, суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання 3) здати на зберігання до відділу поліції № 3 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 4) не спілкуватися з обвинуваченими та свідками; 5) носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31, 176,178, 179,184, 314-317, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_3 поданого в рамках кримінального провадження № 0000143 від 12 квітня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України - відмовити .

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши останньому цілодобово залишати своє житло а саме квартиру АДРЕСА_1 , крім випадків виклику до суду та лікування у разі необхідності.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати на виклик до прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками та обвинуваченими;

- носити електронний засіб контролю;

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії обов`язків спливає 19 листопада 2024 року.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення, а обвинувачений ОСОБА_4 , підлягає негайному звільненню в залі суду.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на відділ поліції № 3 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, якому направити копію цієї ухвали.

Строк дії ухвали до 19 листопада 2024 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1