Справа № 482/1722/24
Номер провадження 1-кп/482/164/2024
ВИРОК

Іменем України

23 жовтня 2024 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 20.06.2024 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ружемберок Середньословацької області, Чеської Республіки, українця, громадянина України, з вищою незакінченою освітою, одруженого, на утриманні перебуває малолітній син, працюючого на посаді комірника товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» (), раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , розпорядженням товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» () № НОМЕР_1 від 19.11.2019 року був призначений на посаду комірника складу, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» та ОСОБА_4 від 15.01.2024 року, останній, як комірник складу, є матеріально відповідальною особою щодо довірених йому матеріальних цінностей.

Відповідно до посадової інструкції комірника складу запасних від 15.01.2024 року, затвердженої товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН», ОСОБА_4 виконує наступні посадові функції, обов`язки та несе відповідальність, зокрема:

- відповідає за збереження товарно-матеріальних цінностей товариства, які йому передаються та/або зберігаються на території регіонального складу запасних частин;

- за завдання матеріальної шкоди.

Проте, комірник складу запасних частин ОСОБА_4 функціональних обов`язків, які затверджені вищевказаною посадовою інструкцією, не дотримався та з корисливих мотивів вчинив умисні дії, направлені на привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні, вчиненого в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», 19.06.2024 року, приблизно о 17 год. 00 хв. знаходився на робочому місці товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН», яке розташоване за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, село Костянтинівка, вулиця Миколаївська, 4. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні, а саме 2 (двох) наборів ключів комбінованих (6-32 мм.) 22 одиниці, артикул: 1222 MRN, які належать товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні, ОСОБА_4 19.06.2024 року, приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи на робочому місці, в якості комірника складу запчастин товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН», яке розташоване за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, село Костянтинівка, вулиця Миколаївська, 4, будучи матеріально відповідальною особою щодо довірених йому матеріальних цінностей та грошових коштів, які належать товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН», діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, маючи доступ до товарно-матеріальних цінностей товариства, привласнив 2 (два) набори ключів комбінованих (6-32 мм.) 22 одиниці, артикул: 1222 MRN, вартістю 3570,05 гривень за кожен, на загальну суму 7140,10 гривень, що перебували в його віданні, якими розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» матеріальний збиток на суму 7140,10 гривень.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, а саме - привласнення чужого майна, яке перебувало в його віданні, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті та кається у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, не ухилявся від слідства. Просить суд, з врахуванням визнання вини, щирого каяття, відшкодуванням шкоди, суворо його не карати.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, повністю доведена. Просив суд призначити обвинуваченому покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме п`ять років позбавлення волі, із застосуванням до обвинуваченого ст. 75 КК України, шляхом звільнення його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю один рік. Щодо призначення додаткового покарання, визначеного санкцією ч. 4 ст. 191 КК України як обов`язкового, а саме щодо позбавлення права обвинуваченого обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та не призначати додаткового покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні погодився із покаранням, яке просить застосувати прокурор. Окрім того, при призначенні покарання, просив врахувати особу обвинуваченого, який раніше не судимий і на утриманні якого перебуває малолітній син, також надав довідку від 17.10.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_4 з 18.07.2024 року знову прийнятий на роботу комірником у ТОВ «ТЕХНОТОРГ-ДОН», що свідчить про довіру до нього потерпілого та відсутність претензій.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за відсутності потерпілого, у зв`язку з тим, що ТОВ «ТЕХНОТОРГ-ДОН» не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, обвинувачення підтримує в повному обсязі та просить призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що їх підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду та надання показань по суті обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, судом, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході дізнання та досудового слідства, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються, що дає можливість визнати винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 191 КК України - привласнення чужого майна, яке перебувало в його віданні, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, є визнання своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність матеріальних та моральних претензій до нього від потерпілої сторони, повторне прийняття потерпілим його на матеріально-відповідальну роботу комірника, що свідчить про відновлення до нього довіри у потерпілого.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України не встановлено.

За висновком досудової доповіді, підготовленої представником персоналу органу пробації - Миколаївським районним сектором №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб і є середнім. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на нього додаткового обов`язку, відповідно до ч. 2 п. 2 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що він відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується добре, на утриманні у нього перебуває малолітня дитина, думку потерпілого викладену у заяві з приводу відсутності претензій, обставини що пом`якшують його покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд також виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З врахуванням наведених вище пом`якшуючих обставин та обставин, що характеризують особу обвинуваченого, даних висновку органу пробації, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме за ч. 4 ст. 191 КК України - у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України, без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

При цьому, застосування ст. 69 КК України, суд обґрунтовує тим, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, умотивувавши своє рішення, суд може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, або на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове.

Зокрема, відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

Таким чином, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання за вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, зокрема, визнання ним своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність матеріальних та моральних претензій до нього від потерпілої сторони, повторне прийняття потерпілим його на матеріально-відповідальну роботу комірника, що свідчить про відновлення до нього довіри у потерпілого, та з урахуванням особи винного, позитивну характеристику з місця проживання, та те, що призначення йому додаткового покарання, визначеного санкцією ч. 4 ст. 191 КК України як обов`язкового, а саме позбавлення його права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, призведе до втрати ним роботи комірника, і як наслідок втрати ним засобів до особистого існування та утримання неповнолітнього сина, суд вбачає за можливе застосувати частини 1 та 2 статті 69 Кримінального кодексу України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, і на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період дії іспитового строку на ОСОБА_4 слід покласти передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки. Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 в період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

На підставі вимог ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-24/12194-ТВ у сумі - 3786 грн. 40 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся.

Матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілій стороні ТОВ «ТЕХНОТОРГ-ДОН» відшкодована повністю, шляхом повернення майна.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатковий обов`язок - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_4 , в період дії іспитового строку, покласти на орган пробації за місцем проживання.

Речові докази: 2 (два) набори ключів комбінованих, марки «ТНМ» від 6 розміру до 32 розміру, в чохлах червоних кольорів, на яких наявні написи « ІНФОРМАЦІЯ_2 , 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 24, 24, 30, АДРЕСА_3 », які після проведення дослідження №СЕ-19/115-24/12194-ТВ, упаковано в сейф-пакет Експертної служби №5895451 та під збережувальну розписку повернуто на належне зберігання до вирішення справи по суті керівнику центрального складу ТОВ «ТЕХНОТОРГ-ДОН» - ОСОБА_6 , залишити у розпорядженні товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» ().

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-24/12194-ТВ у сумі - 3786 грн. 40 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1