Справа № 459/1299/23
Провадження № 1-кп/459/52/2023
УХВАЛА

судового засідання

22 липня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 18.05.2023 та за №0000335 від 29.03.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувають вищевказані об`єднані кримінальні провадження.

Ухвалою від 28.05.2024 було продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 26.07.2024 включно з можливістю внесення застави.

До суду надішли клопотання від ГО «Спілки сприяння ветеранам, полоненим та зниклим безвісті в АТО» та від ГО «Спорт Вест» про взяття на поруки ОСОБА_4 у зв`язку з його поганим станом здоров`я.

В судовому засіданні, яке відбулося 22.07.2024 прокурор подав клопотання, у якому просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки вважає, що обставини, які були підставою для його обрання, на даний час, не відпали. Також прокурор вважає, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 є необхідним для виконання завдань кримінального провадження та для швидкого, повного та неупередженого судового розгляду даного кримінального провадження.

У судовому засіданні керівник ГО «Спорт Вест» ОСОБА_7 просив передати обвинуваченого на поруки ГО «Спорт Вест», посилаючись на його важкий стан здоров`я. Він зауважив, що знає ОСОБА_4 , оскільки це його сусід. Також ОСОБА_7 повідомив, що всі наслідки порушення такого запобіжного заходу він усвідомлює і розуміє.

Прокурор заперечив щодо передачі на поруки обвинуваченого громадській організації, оскільки така не заслуговує на довіру.

Обвинувачений заперечив проти клопотання прокурора, просив змінити раніше обраний йому запобіжний захід та передати його на поруки вищевказаній громадській організації, зважаючи на стан його здоров`я та неналежне лікування.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 заперечив проти клопотання прокурора, зважаючи на те, що нових ризиків прокурор не наводить, а ризик впливу на свідків і потерпілих втратив свою актуальність, оскільки такі вже допитані. Також захисник звернув увагу на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, необхідність у проведенні його належного обстеження, що на думку захисника є підставою для задоволення клопотання про передачу обвинуваченого на поруки ГО, яка, на думку адвоката, заслуговує на довіру.

Розглянувши вищевказані клопотання, вислухавши учасників, суд дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною, обвинуваченою кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч. 3 ст. 199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.

Положення ст. 199 КПК України передбачають, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд вважає, що у даному випадку наявні ризики, на які вказує прокурор з огляду на особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, не має утриманців, офіційно непрацевлаштований, у нього незадовільний стан здоров`я. Враховуючи зазначене та відсутність міцних соціальних зв`язків, ОСОБА_4 , знаючи про суворість покарання, може переховуватись від суду чи вчиняти інші кримінальні правопорушення. Зазначені ризики є суттєвими і таким ризикам неможливо запобігти в умовах застосування до обвинуваченого будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою. Обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_4 інкримінованих злочинів існує й надалі.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з врахуванням обставин даного кримінального провадження, не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше тримання його під вартою.

Щодо клопотань про передачу обвинуваченого на поруку громадським організаціям, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Згідно ч. 2 ст. 180 КПК України кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Особиста порука, як і особисте зобов`язання, належить до тієї категорії запобіжних заходів, у ході яких використовується моральний (психічний) метод впливу на поведінку обвинуваченого.

Довіра до поручителя перш за все полягає в усвідомленні суду того факту, що поручитель зможе сприяти досягненню мети запобіжних заходів та виконанню обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку обвинуваченого, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Суд звертає увагу, що заявниками не було надано суду жодних доказів, з яких би суд міг встановити чи заслуговують поручителі на довіру, чи здатні поручителі достатньо впливати на обвинуваченого ОСОБА_4 , щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку та реально забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин інкримінованого злочину, тяжкості злочину та суворості покарання за його скоєння.

Представниками ГО «Спілка сприяння ветеранам, полоненим та зниклим безвісті в АТО» та ГО «Спорт Вест» не доведено наявності достатніх підстав для зміни запобіжного заходу, не зазначено обставин, які були невідомі суду та які не були враховані під час розгляду клопотань про продовження запобіжного заходу.

Посилання представників громадських організацій на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого не є достатньою підставою для задоволення такого клопотання, оскільки в умовах ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» є медична частина, де обвинуваченому надається медична допомога, проводяться обстеження та лікування, про що було неодноразово проінформовано суд, зокрема востаннє, листом від 28.06.2024, який міститься в матеріалах справи.

Відтак, зважаючи на суспільний інтерес щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, з урахуванням усіх обставин, встановлених на цьому етапі розгляду даного кримінального провадження, та враховуючи існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, передача ОСОБА_4 на поруки зазначеним громадським організаціям, на думку суду, не зможе гарантовано забезпечити належну процесуальну поведінки обвинуваченого.

Таким чином, у задоволенні клопотань ГО «Спілка сприяння ветеранам, полоненим та зниклим безвісті в АТО» та ГО «Спорт Вест» про передачу на поруки слід відмовити.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Вирішуючи питання про розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, наведених нижче, судом ураховано обставини кримінального правопорушення та матеріальне становище обвинуваченого.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах: від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин вважаю, що достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків буде застава у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень.

Відтак, з урахуванням фактичних та дійсних обставин справи суд вирішив продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначити розмір застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто з 22 липня 2024 року по 19 вересня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) (отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації у Львівській області, депозитний рахунок 0757, (код за ЄДРПОУ) 26306742, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172).

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Львівській області коштів, має бути наданий уповноваженій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово, прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави на обвинуваченого покласти наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; прибувати на вимогу суду.

У разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, заставу буде звернуто в дохід держави.

У задоволенні клопотань про передачу обвинуваченого на поруки відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19» для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена у встановленому порядку шляхом подання апеляційної скарги в 5-денний строк з її дня оголошення.

Суддя: ОСОБА_1