КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/3349/2024 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Унікальний № 757/6402/24-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 193 ч. 6 КПК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді- ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 , погодженого прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисники підозрюваного подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_8 в своїй апеляцій скарзі та доповненнях до неї просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та немотивованою, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає про те, що внесене на розгляд клопотання фактично дублює складену підозру.

Так, експертизи, які додані до клопотання стороною обвинувачення та начебто мають його підтвердити є неповними та сумнівними, спростовуються долученою до матеріалів провадження іншою експертизою, в якій більш детальніше та повно відображено дати, кількість, складові крипто активів, що переміщувались з одного крип гаманця до іншого за допомогою чи з використанням іншої обов`язкової складової таких операцій, а саме відповідного газу чи трону без наявності якого неможливо здійснити перерахування крипто активів з одного гаманця в інший.

Тобто заключення, яке покладено в основу обґрунтованості підозри та клопотання про обрання запобіжного заходу, заперечується експертним доказом на вказані дії. Зроблений висновок крипто поліцією є поверхневим висновком про те, що з певного гаманця на інший гаманець перерахована певна кількість криптовалюти є невірним, тому що без складової трона або газа такі перерахування неможливі. Отже висновки додані стороною обвинувачення в обґрунтування клопотання є сумнівними та не можуть бути використані в якості належних та допустимих доказів. Все що зробили експертизи в наданій так би мовити експертизі це надрукували загальні правила роботи блок Chain.

Крім цього, наявними в матеріалах провадження протоколами допиту свідків, протоколом допиту ОСОБА_14 не підтверджується факт того, що ОСОБА_12 якимось чином причетний до інкримінованих злочинів, тобто відсутні всі чотири складові злочину.

Наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України також не доведено.

Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в своїх апеляційних скаргах просять задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року.

Захисник ОСОБА_11 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання.

Вказує на те, що повідомлена підозра необґрунтована, оскільки органом досудового розслідування належним чином не встановлено та не доведено заволодіння ОСОБА_12 чужим майном. Крім того, сторона захисту звертала увагу слідчого судді на те, що факт «зміни форми (перетворення) чужого майна ОСОБА_12 нібито підтверджується лише протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 08.11.2023. Однак даний допит був проведений з порушенням вимог ч. 11 ст. 615 КПК України та між показаннями даного свідка та матеріалами зібраними в ході досудового розслідування існують розбіжності, які вказують на дачу ним неправдивих показів з метою погіршення становища ОСОБА_12 . Окрім цього, беззаперечні докази, які б підтверджували нібито вчинення ОСОБА_12 разом з ОСОБА_16 та іншими невстановленими особами інкриміновані злочини, органом досудового розслідування не надані. При цьому, за місцем реєстрації ОСОБА_16 проведений обшук, в ході якого вилучено речі, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Однак, вилучені речі не зазначені як доказ на підтвердження обставин, які розслідуються правоохоронним органом та якими би обґрунтовувалась підозра про заволодіння ОСОБА_12 та ОСОБА_16 віртуальними активами ОСОБА_14 в межах даного кримінального провадження, що на думку захисника, є підтвердженням про непричетність зазначених осіб до вчинення злочинів.

Також, автор апеляційної скарги вказує і на те, що під час повідомлення ОСОБА_12 про підозру органом досудового розслідування не дотримано вимог ст.ст. 276-278 КПК України, оскільки слідчим та/або прокурором не встановлено точне місцезнаходження особи і саму особу, не роз`яснено права підозрюваного, що є невід`ємним обов`язком процедури повідомлення про підозру.

Дане підтверджується тим фактом, що слідчий відправив повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри за певними адресами, однак доказів про підтвердження їх вручення у матеріалах справи відсутні.

Відтак, ОСОБА_12 не набув статусу підозрюваного в межах даного кримінального провадження, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування відсутні підстави для оголошення останнього в міжнародний розшук в порядку ст. 281 КПК України.

При цьому, органом досудового розслідування не доведено факту перебування ОСОБА_12 у міжнародному розшуку, так як сама постанова лише постанова слідчого не є доказом оголошення особи у міжнародний розшук, а даний факт має підтверджуватись відповідним відомостями (довідка, витяг із бази Інтерполу тощо).

Наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, теж не доведено, а викладені в клопотанні ризики базуються виключно на припущеннях.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку захисника, який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, відділенням розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Печерського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000821, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2023 за підозрою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції № 2617-VІІІ від 22.11.2018) КК України, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 358 КК України.

21.11.2023 слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Печерського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_17 , за погодженням з прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , складено письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції № 2617-VІІІ від 22.11.2018) КК України, ч. 1 ст. 209 КК України та 10.01.2024 складено повідомлення про нову та зміну раніше повідомленої підозри відносно ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції № 2617-VІІІ від 22.11.2018) КК України, ч. 2 ст. 209 КК України, тобто у заволодінні чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання довірою (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене за попередньою змовою групою осіб та у розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, шляхом зміни форми (перетворення) чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2024 надано дозвіл на затримання ОСОБА_12 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Печерського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_17 від 25.01.2024 ОСОБА_12 оголошено у розшук.

Згідно відомостей Державної прикордонної служби України ОСОБА_12 14.02.2023 о 01 год. 51 хв. виїхав за межі території України в пункті пропуску Шегині, інформація про повернення його на територію України відсутня.

Постановою органу досудового розслідування від 02.02.2024 ОСОБА_12 оголошено у міжнародний розшук.

08.02.2024 слідчий СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 , за погодженням з прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України з проханням обрати відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, наявності підстав, передбачених частиною першою статтею 177 КПК України, за умов перебування особи у міжнародному розшуку.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року клопотання органу досудового розслідування було задоволено та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції № 2617-VІІІ від 22.11.2018) КК України, ч. 2 ст. 209 КК України.

При цьому, системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ свідчить про наявність в КПК України понять, які відповідають різним стандартам доказування (переконання) - достатніх підстав (доказів), обґрунтованої підозри, поза розумним сумнівом.

Стандарт достатніх підстав (доказів) використовується в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, мети постановлення тих чи інших процесуальних рішень, вчинення процесуальних дій та їх правових наслідків. Вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчим суддею, судом (наприклад, статті 157, 163, ч. 5 ст. 234, 260 КПК України), так і слідчими, прокурорами (зокрема, статті 134, 271, 276 КПК України).

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має бути співмірним зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/або можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. Чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Враховуючи, що стандарт достатніх підстав (доказів) є нижчим ніж стандарт обґрунтованої підозри, для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування («Мюррей проти Сполученого Королівства»).

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_12 з вчиненими кримінальними правопорушенням підтверджується наявними доказами.

Окрім цього на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_12 підозри, зокрема, неналежності наданих доказів, відсутності складу кримінальних правопорушень в діях ОСОБА_12 , тощо слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_12 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, а також з огляду на характер і ступінь суспільної небезпечності самих злочинів, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто заявлені у клопотанні органу досудового розслідування та встановлені слідчим суддею ризики є реальними, тому слідчий суддя обґрунтовано вказав на необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому встановивши, що органами досудового розслідування, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, доведено, що ОСОБА_12 у встановлений законом спосіб оголошений у міжнародний розшук.

Що стосується доводів сторони захисту про порушення порядку вручення ОСОБА_12 письмового повідомлення про підозру, то вони, як вважає апеляційний суд, також є недоведеними враховуючи наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі якщо особа подала письмову заяву про здійснення виклику в конкретному кримінальному провадженні з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремої підсистеми (модуля), то за наявності технічної можливості така особа викликається шляхом надсилання їй текстових повідомлень у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з наданих матеріалів провадження, складене 21.11.2023 повідомлення про підозру щодо ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, разом із пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваної особи, направлено останньому засобами поштового зв`язку 10.01.2024 року за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а також за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 , що підтверджується даними описів вкладень, накладних та фіскальних чеків поштових відправлень АТ «Укрпошта» від 21.11.2023 року.

Відтак, на думку колегії суддів, органом досудового розслідування в повній мірі виконано вимоги ст.ст. 278, 135 КПК України та вжито заходів для вручення ОСОБА_12 зазначеного повідомлення про підозру від 21.11.2023 року у спосіб, визначений КПК України для вручення повідомлень, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 42 КПК України свідчить про набуття ОСОБА_12 статусу підозрюваної особи у кримінальному провадженні № 0000821 від 06.05.2023.

Аналогічним шляхом, у спосіб, передбачений ст. ст. 135, 278 КПК України, органом досудового розслідування направлено, складене 10.01.2023 року слідчим Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_18 , погодженого прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_19 , повідомлення про зміну раніше повідомлено підозри та про нову підозру ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 , погодженого прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4