ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/4285/24

Провадження № 1-кс/210/1200/24

25 липня 2024 року

Слідча суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони та учасники кримінального провадження, які беруть участь у розгляді клопотання: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , за участі слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 04 липня 2024 року за №0000782 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадян України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, позбавлений батьківських прав відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останні рази:

- 09.12.2019 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 21.07.2020 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України дане покарання поглинуте покаранням за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09.12.2019. Звільнився 08.09.2023 з Синельниківської ВК (№94) по відбуттю строку покарання;

- 27.06.2024 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч. 1 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік.

підозрюється за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчому судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 25 липня 2024 року надійшло вищевказане клопотання в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 04 липня 2024 року за №0000782 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, з мотивів викладених у ньому, просив його задовольнити. Зазначає, що інші більш м"які запобіжні заходи не можуть бути застосовані щодо ОСОБА_4 , оскільки метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечує запобігання спробам підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Крім того, у підозрюваної відсутні міцні соціальні зв`язки, які б дозволяли обрати інший більш м"який запобіжний захід.

Слідчий підтримав подане клопотання.

Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що він від органів досудового розслідування не переховується, такі доводи є безпідставними.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , клопотав про обрання відносно підозрюваного більш м"якого запобіжного заходу, оскільки розмір шкоди, завданої діями підозрюваного становить 600грн., проте ВРУ ухвалено зміни до законодавства і не виключається, що уразі підписання закону діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 , матиме ознаки адміністративного правопорушення, а не кримінально-караного.

Виклад обставин та правова кваліфікація

В провадженні слідчого відділення відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2024 року за №0000782, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Слідчим зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що в період дії воєнного стану, який запроваджено Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» після повномасштабного військового вторгнення Російської Федерації, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX та продовжено строк дії воєнного стану в Україні Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3684-IX від 08.05.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні умисного, корисливого кримінального правопорушення за наступних обставин:

Так 04.07.2024 року о 9:00 годині перебуваючи біля територія смітника, що розташований білябудинку АДРЕСА_2 Ріг звернув свою увагу на сумку клітчату різнокольорову, що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_8 та інших очевидців, діючи таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти у сумі 600,00 гривень (3 купюри номіналом по 200,00 гривень), які перебували в одному із відділень сумки та належали ОСОБА_8 . Надалі, ОСОБА_4 , клітчату сумку лишив неподалік смітника, що на території гаражного кооперативу. Після чого, ОСОБА_4 утримуючи в кишені верхнього одягу вищевказані грошові кошти, з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим, завдавши ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 600,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану».

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, про що йому було повідомлено про підозру 24.07.2024року.

В ході досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінального правопорушення, що слугувало підставою для повідомлення про підозру.

Сторона обвинувачення як на підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, окрім обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покликається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний зможе вчинити наступні дії: 1) переховуватись від органу досудового розслідування та суду, 3) незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, на експерта та свідків; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона обвинувачення зазначає, що таким чином, виходячи з принципу презумпції невинуватості особи, приймаючи до уваги наявність існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зважуючи всі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу та публічний інтерес щодо обставин кримінальних правопорушень, тому застосування саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є обґрунтованим, а запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою - неможливо.

Мотивація суду

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, зокрема запобіжні заходи. Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні №0000782 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

У відповідності до вимог статті 42 КПК України ОСОБА_4 набув статус підозрюваного.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінальним провадження.

Санкція частини 4 статті 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності. За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри

Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи .

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_4 , до кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, за ознаками: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану».

Для визначення причетності ОСОБА_4 до події кримінального правопорушення слідчею суддею досліджено докази, надані сторонами, зокрема: протокол огляду місця події від 04.07.2024; протокол огляду речей за участю ОСОБА_4 від 04.07.2024; протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 від 04.07.2024; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 04.07.2024; протокол додаткового огляду місця події від 05.07.2024; протокол огляду документу від 08.07.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол пред`явлення особи для впізнання від 16.07.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 20.07.2024 та інші матеріали у їх сукупності.

Досліджені матеріали досудового розслідування у взаємному зв`язку з обставинами кримінальних правопорушень, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри у причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України (у чинній редакції).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише визначає причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо ризиків кримінального провадження

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Заявлені стороною обвинувачення ризики, визначені у пунктах 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України заслуговують на увагу.

Ризик втечі суд оцінює у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності .

Слідча суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК), в цьому провадженні не достатньо обґрунтований. Строк покарання, який загрожує підозрюваному в разі визнання винним, враховуючи, що він має не зняту та не погашену в законному порядку судимість не може бути єдиним фактом, який свідчить про ризик переховування.

Суд відхиляє доводи прокурора, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, які б стримували його поведінку, оскільки згідно рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, справа №210/4874/22, провадження №2/210/468/23 від 31.05.2023 він був позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час розгляду клопотання та дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено, що Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, справа №210/4874/22, провадження №2/210/468/23 дійсно 31.05.2023 постановлено заочне рішення, яким ОСОБА_4 був позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, вказане рішення постановлено під час перебування ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі, про існування судового провадження та судового рішення підозрюваний не знав і не міг знати, і про таке рішення він дізнався лише під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу 25.06.2024 року. За змістом ЦПК УКраїни ОСОБА_4 не позбавлений права ініціювати перегляд заочного рішення, та поновити свої батьківські права.

Віжсутність зареєстрованого шлюбу, а так само й той факт, що 28.07.2016 року шлюб з ОСОБА_11 , дружиною ОСОБА_4 було розірвано рішенням Центрально-міського суду м. Кривого Рогу, не означає, що ОСОБА_4 втратив зв"язок з дитиною, і так само не свідчить, що підозрюваний не має батьків, родичів на території міста Кривого Рогу.

Достатніх підстав вважати, що усвідомлюючи невідворотність реальної міри покарання за дії, які інкримінуються ОСОБА_4 що останній може стати на шлях переховування від суду та органів досудового розслідування, що негативне вплине на хід слідства, унеможливить виконання завдань кримінального провадження - слідчим суддею не встановлено.

Також слідча суддя не погоджується що існує ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків (п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки такий ризик не може бути обумовлений виключно тим, що достовірно знаючи анкетні дані, а також місце мешкання потерпілих та свідків, підозрюваний зможе прямо або опосередковано із використанням інших осіб здійснювати моральний або фізичний вплив на них з метою зміни останніми показань та недопущення його викриття у вчиненні злочинів. Таке формулювання є лише припущенням сторони обвинувачення.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5, ч.1 ст. 177 КПК України) достатньо обґрунтований, та є цілком вірогідним. Цей ризик підтверджується тим, що попри те, що ОСОБА_4 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, у тому числі й за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, на шлях виправлення не став, та продовжував свою протиправну кримінально-карану діяльність. Вказане свідчить про його схильність до злочиної діяльності.

Проте, слідча суддя враховує, що висновком експерта встановлено розмір майнової шкоди, яка завдана потерпілій, та яка становить 600грн.

23.07.2024 року на підпис Президента України направлено Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року за № 3722-IX, яким прийнято внести до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема викласти статтю 51 КУпАП в такій редакції:

"Стаття 51. Дрібне викрадення чужого майна

Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, ...

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ..."

Для кваліфікації злочинів чи адміністративних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку,

У 2024 році прожитковий мінімум для працездатної особи становить 3 028 грн на місяць, тож сума соціальної пільги становить 1 514 грн (3 028 грн ? 50% = 1 514 грн).

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум становить 1 514 грн. В інших випадках неоподаткований мінімум становить 17 грн.

Таким чином, у разі підписання вказаного закону ставиться під сумнів наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення за відповідною частиною статті 185 КК України.

За змістом частини 2 статті 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Прокурором доведено, що в цьому провадженні існує ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, і що станом на дату звернення із клопотанням застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Проте прокурором не доведено, що до підозрюваного недостатньо застосувати більш м`який запобіжний заходів для запобігання ризику, визначеного у пункті 5 частини 1 статті 177 КПК України.

На думку слідчої судді, сукупність встановлених під час розгляду клопотання обставин, свідчить про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому до підозрюваного, з метою забезпечення діявості кримінального провадження, доцільно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту мінімізує заявлені ризики, та на етапі досудового розслідування являється ефективним та здатним забезпечити виконання процесуальних обов"язків.

Щодо альтернативного запобіжного заходу

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного у зв`язку із відсутністю осіб, які заслуговують на довіру. Особисте зобов`язання не можуть бути застосовані у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного на волі без контролю за його поведінкою не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи до уваги встановлені відповідно до статтей 176-178 КПК України обставини, зважаючи на наявність (станом на дату розгляду клопотання) обґрунтованої підозри за частиною 4 статті 185 КК України, доведення ризику за пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідча суддя вважає, що домашній арешт є співмірним пред"явленій підозрі та особі підозрюваного.

Запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою дотримання принципу верховенства права. Для попередження встановлених ризиків слідчий суддя вважає необхіднім та достатнім застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Тому, з урахуванням вказаних обставин, підстав для обмеження пересування на час проведення розслідування не вбачається.

В той же час, з метою дотримання процесуальних обов"язків, та мінімізації ризиків, та дієвості запобіжного заходу, пересування ОСОБА_4 слід обмежити, на період комендантської години - з 23:00год. до 05 год.00, що дозволить підозрюваному вжити заходів до пошуку роботи з урахуванням запроваджених обмежень.

Слідчий суддя також вбачає доцільним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України. Це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризику, які було обґрунтовано раніше та ефективності здійснення кримінального провадження.

На підставі викладеного, клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 04 липня 2024 року за №0000782 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити частково.

Клопотання про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22:00 до 06:00, за місцем проживання: АДРЕСА_1 , строком до двох місяців, а саме з 25 липня 2024 року по 22 вересня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такі обов`язки:

- прибувати за викликом до визначеної службової особи - слідчого, прокурора, слідчого судді у кримінальному провадженні або суду - в залежності від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту (м. Кривий Ріг), в якому він, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду - в залежності від стадії кримінального провадження;

- докласти зусиль для пошуку работи;

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передати для виконання органу Національної поліції за місцем його проживання, а саме ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 26 липня 2024 року та проголошено 26 липня 2024 року о 13 год. 25 хв. в залі Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (пр-т Миру, 24, м. Кривий Ріг, зал с/з 309).

Слідча суддя: ОСОБА_1