Справа № 183/1023/24
№ 1-кс/183/1078/24

У Х В А Л А
в с т а н о в и л а:
Так заявник наполягає на тому, що досудове розслідування здійснюється за ознаками проступку, тобто за ч.1 ст. 125 КК України, однак 28.05.2024 року потерпілим від злочину подану виписку про перебування на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що свідчать про перебування потерпілого від злочину на лікуванні протягом 24 днів, внаслідок чого наполягає на отриманні не легких тілесних ушкоджень, а середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
28.05.2024 року потерпілим від злочину до матеріалів кримінального провадження було подано клопотання про долучення копій документів та вчинення необхідних слідчих дій, зокрема у порядку тимчасового доступу до речей та документів.
Відповіді на клопотання потерпілий не отримав, досудове розслідування продовжує здійснюватися у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 т. 125 КК України, дізнавачем не вчиняється жодних дій, направлених на встановлення всіх обставин у кримінальному провадження, зокрема на досягнення завдань та мети кримінального провадження.
Зокрема, слідчий не відповів на клопотання потерпілого та не звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до медичних документів щодо проходження ОСОБА_3 лікування внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.
Таким чином, заявник вважає, що строк виконання слідчим їхнього клопотання чітко регламентований кримінально процесуальним законодавством, а саме ч. 1 ст. 220 КПК України, такий строк закінчився. Однак дізнавач у трьохденний строк з моменту отримання клопотання не звернувся з відповідним клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів до слідчого судді і тим самим допустив протиправну бездіяльність.
Заявник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримали, просять таку задовольнити.
Прокурор, дізнавач у судове засідання не з`явилися, однак неявка таких, у силу ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду даної скарги.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 18 ч. 1ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.
Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст.21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.
Згідно, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
За п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність може бути про зобов`язання вчинити певну дію.
Таким чином, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 та п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя може зобов`язати слідчого вчинити певну дію, якщо слідчий зобов`язаний її вчинити у визначений КПК України строк.
Тож, з аналізу вказаних норм зрозуміло, що слідчий суддя не може зобов`язати слідчого вчинити певну дію, якщо строк її вчинення слідчим не визначений КПК України.
Вказане клопотання отримано ІНФОРМАЦІЯ_2 28.05.2024 року, однак слідчому судді, як і потерпілому, не подано жодної відповіді на заявлене клопотання, а так само не подано доказів звернення дізнавача з клопотанням про надання дозволу на тичасовий доступ до медичних карток потерпілого.
По суті клопотання також нічого не повідомлено ні потерпілому, ні слідчому судді.
Так, ч. 1 ст. 220 КПК України регламентовано, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Як зазначалося вище, оскарженню в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України підлягає бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора у нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Тобто в даному випадку оскарженню підлягає бездіяльність слідчого щодо ненадання ним відповіді на клопотання заявника, подане в порядку ст. 202 КПК, в триденний строк.
Проаналізувавши скаргу скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що заявник на виконання п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, звернувся до слідчого судді зі скаргою на допущену слідчим бездіяльність - відсутність розгляду слідчим клопотання, поданого в порядку ст. 202 КПК України, а так само на бездіяльність, що виразилась у не зверненні слідчого протягом 3 днів з моменту задоволення їхнього клопотання до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ.
Однак слід звернути увагу на той факт, що вказаний у ст. 202 КПК України триденний строк не поширюється на вчинення дій слідчим щодо звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ, оскільки норми КПК України не регламентують строк на витребування документів чи відомостей, а тому розглядувана скарга у частині визнання протиправною бездіяльності слідчого у зв`язку з незверненням у трьохденний строк до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до слідчого судді є неприйнятною в силу положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Більш того, згідно із ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
На стадії досудового розслідування, за приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, контроль за дотриманням прав, свобод та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень, який вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, як наголошується ч. 3 ст. 26 КПК України.
Окрім цього, слідчий суддя зауважує, що абзацом 2 ч. 3 ст. 93 КПК України визначено, що оскарженню до слідчого судді підлягає постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. При цьому клопотання про надання тимчасового доступу, відповідно до ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а не слідчою (розшуковою) дією.
Разом з тим, зверненню до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ передує збирання стороною обвинувачення доказів, зокрема шляхом витребування документів від органів публічної влади (ч. 2 ст. 93 КПК України). Вказане обумовлене тим, що під час розгляду такого клопотання, відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя, суд враховує можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Проаналізувавши вищевказані норми закону та обставини справи, слідча суддя дійшла до висновку задоволення скарги ОСОБА_3 , поданої у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність органу досудового розслідування, що виразилась у нездійсненні процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и л а:
Визнати протиправною бездіяльність органу досудового розслідування Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо неповідомлення про результати розгляду клопотання ОСОБА_3 від 28.05.2024 року.
Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_1 , - розглянути клопотання ОСОБА_3 від 28.05.2024 року та повідомити у спосіб, передбачений КПК України про результати розгляду клопотання ОСОБА_3 .
Визнати протиправною бездіяльність органу досудового розслідування Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не звернення до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів з подальшим їх вилученням, а саме: до медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 та медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 , що перебувають у володінні « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Новомосковської міської ради, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1