Провадження № 1-кп/202/1740/2024
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001303, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2024 року у відношенні,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Авдіївки Покровського району Донецької області, громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з Донецької обласної прокуратури, надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0001303, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2024 року у відношенні ОСОБА_4 , за ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Учасники судового провадження не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників провадження щодо можливості призначення судового засідання, суд дійшов наступних висновків.

Кримінальне провадження підсудне Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Підстав для закриття провадження на підставі п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України не має.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Судом визначено перелік осіб, що братимуть участь в судовому засіданні.

Заперечень від учасників судового провадження про здійснення судового розгляду кримінального провадження у відкритому судовому засіданні та щодо складу осіб, які братимуть участь у ньому не надійшло.

Прокурором було подано клопотання про продовження щодо обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання прокурор вказує, що ризики, які було враховано при обранні та продовженні запобіжного заходу, продовжують існувати. Обвинувачена, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, може переховуватись від органів слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, разом з тим вказує, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам..

В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання та просив його задовольнити, вирішення клопотання захисника залишив на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, враховуючи всі обставини справи та особу обвинуваченого, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із вимогами ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу обвинуваченої закінчується 23.09.2024 року а судовий розгляд за обвинувальним актом не завершено, з метою забезпечення виконання обвинуваченою її процесуальних обов`язків, виникає необхідність у продовженні строків тримання під вартою.

Перевіривши з урахуванням доводів клопотання прокурора наявні матеріали, суд приходить до висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які зумовлюють продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою.

Вказане узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, небезпідставність обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою для застосування запобіжного заходу мірою підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, які в своїй сукупності вказують на вірогідну причетність останнього до інкримінованого правопорушення, що у свою чергу підлягає встановленню в процесі судового розгляду даної справи.

Так, в обґрунтування продовження строку застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, що підтверджується, тим ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання від 12 до 15 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку з чим, наслідки та ризик втечі можуть бути визнані не менш небезпечними ніж імовірне покарання. При цьому, відсутність на даний час спроб втечі обвинуваченої викликана не правосвідомістю, а виключно дієвістю обраного запобіжного заходу.

Крім того є виправданим і риз знищення або приховування речей і документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки перебуваючи на волі остання зможе дистанційно, за допомогою мережі інтернет видалити раніше опубліковані нею публікації про розташування ЗС України та інших військовий формувань.

Разом з тим ризик вчинити нове кримінальне правопорушення, може стати наслідком її перебування без ізоляції від суспільства, і вона зможе збирати інформацію про пересування підрозділів ЗСУ і з огляду на те, що в неї на тимчасово окупованій територій перебуває сестра ОСОБА_6 , зможе продовжити протиправні діяння.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_4 під вартою, суд вважає, що встановлені щодо цього обвинуваченого ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування виключного запобіжного заходу, який доводить свою дієвість.

Таким чином, забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання встановленим ризикам в даному випадку можливо виключно шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, в судовому засіданні обвинувачена та захисник заявили клопотання про розгляд справи колегією суддів в закритому судовому засіданні.

Вислухавши думку учасників провадження, стосовно призначення колегіального розгляду, та щодо можливості призначення судового засідання, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до п. 1, ч. 2 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого щодо, злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі строком від 12 до 15 років, що у свою чергу дає підстави для розгляду кримінального провадження в складі колегії суддів.

Питання, пов`язані з підготовкою справи до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Що стосується призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд виходить з наступного.

Всі питання, пов`язані з підготовкою справи до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Клопотань від учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів не надійшло.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317, 177 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0001303, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2024 року у відношенні ОСОБА_4 , за ч. 7 ст. 111-1 КК України призначити до судового розгляду на 11 годину 30 хвилин 05 листопада 2024 року.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про колегіальний розгляд справи задовольнити.

Кримінальне провадження розглядати в складі колегії суддів у закритому судовому засіданні в залі № 5, приміщення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, яке розташоване за адресою: м.Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 84.

Викликати в судове засідання прокурора, обвинувачену та захисника.

Визнати явку в судове засідання учасників кримінального провадження обов`язковою.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці, до 17 листопада 2024 року, без визначення застави.

Обвинувачену ОСОБА_4 утримувати у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Передати матеріали кримінального провадження до канцелярії суду для визначення колегії суддів.

Підготовче судове засідання закрити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1