№ 1-кп/183/1997/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 24.10.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 України,

в с т а н о в и в:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000061 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 України.

В тексті обвинувального акту викладено клопотання прокурора про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінальних проступків. Обвинувачений в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку.

Потерпіла ОСОБА_5 також подала заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, за результатами спрощеного провадження встановлено, що 14 жовтня 2024 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходився за місцем мешкання по АДРЕСА_2 , де також знаходилася його колишня дружина, ОСОБА_5 .

В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 стався словесний конфлікт, в результаті якого у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці у безпосередній близькості від ОСОБА_5 , наніс останній один удар кулаком своєї правої руки в область лівого ока та один удар кулаком своєї правої руки в область лівої щоки. Після цього ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_5 руками у груди, від чого та впала лівим боком на підлогу, і, схопивши у праву руку дерев`яний держак та продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, наніс їй даним дерев`яним держаком ще декілька ударів в область губ, правого ока, животу, спини.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді синців навколо очей, на лівій щоці, животі, спині, забитої рани на слизовій оболонці нижньої губи, які у своїй сукупності, та кожне окремо, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Таким чином дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Окрім того, 16 жовтня 2024 року, приблизно о 19 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 знаходився за місцем мешкання по АДРЕСА_2 , де також знаходилася його колишня дружина, ОСОБА_5 .

В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 знову стався словесний конфлікт, в результаті якого у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці у безпосередній близькості від ОСОБА_5 , схопив у праву руку дерев`яний держак та, штовхнувши ОСОБА_5 руками у груди, від чого та впала спиною на підлогу, наніс їй даним дерев`яним держаком не менше 8 травматичних дій по голові зліва, в область лівої брови, лівої кисті, лівого та правого передпліччя, правого колінного суглоба.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді забитих ран на волосяній частині голови, які у своїй сукупності, та кожне окремо, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, та тілесні ушкодження у виді синців на лівій кисті, лівому передпліччі, саден в області лівої надбрівної дуги, правого колінного суглоба, на правому передпліччі, які у своїй сукупності, та кожне окремо, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Таким чином дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження з короткочасними розладом здоров`я.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні умисних легких тілесних ушкоджень, при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ч. 1 ст. 12 КК України класифікуються як кримінальні проступки; особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, раніше не судимий, а також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , передбаченою ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, з урахуванням особи винного, який не працевлаштований, відповідно сталого джерела доходів не має, тому суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 125 КК України у виді виправних робіт строком 6 (шість) місяців;

-за ч. 2 ст. 125 КК України у виді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виду пробаційного нагляду строком 2 (два) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню у виді:

-4 частини дерев`яного держака, які поміщено до камери зберігання речових доказів ВП №2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №445) знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1