СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/8170/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000018 від 15.01.2023 р. за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_22 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2024 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000018.

Клопотання обґрунтоване наступним.

У невстановлений під час досудового розслідування час ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 створено злочинну організацію, яка характеризувалася стійкістю, ієрархічністю, об`єднанням значної кількості учасників, які зорганізувалися з метою вчинення особливо тяжких злочинів.

Так, на виконання своїх функцій в різний невстановлений досудовим розслідуванням проміжок часу, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з відома та погодження ОСОБА_7 залучили до складу злочинної організації з числа своїх знайомих наступних осіб: ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Створена ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинна організація характеризувалась:

-стабільністю і згуртованістю свого складу;

-розробкою та узгодженням планів і методів вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням, пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах по всій території України;

-наявністю загальновизначених правил поведінки;

-взаємозамінністю та дублюванням функцій учасників, швидким, оперативним перерозподілом функцій між учасниками;

-домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами злочинної організації у будь-який час;

-розподілом грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності, між всіма її учасниками;

-чіткою ієрархією.

ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , у свою чергу, як учасники злочинної організації будучи виконавцями вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) виконували такі функції:

-добровільно вступили до складу злочинної організації з метою вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин;

-беззаперечно виконували вказівки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як керівників злочинної організації;

-на виконання єдиного плану, відомо всім учасникам злочинної організації, безпосередньо займалися збутом психотропних речовин кінцевим споживачам;

-виконували інші функції пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин;

Отже, створена ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинна організація завдяки розробленим її учасниками заходам, убезпечувала себе від викриття і діяла по січень 2024 року, а припинила своє функціонування у зв`язку із її викриттям правоохоронними органами.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України.

Окрім того, ОСОБА_4 у відповідності до розробленого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 плану, являючись учасником створеної та очолюваної останніми злочинної організації, діючи як безпосередній виконавець злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконний збут вказаних речовин, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений час і місці, за вказівкою ОСОБА_8 отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін для подальшого збуту, яку почав незаконно зберігати у невстановленому місці з метою подальшого збуту.

У подальшому, діючи у відповідності до розробленого плану та реалізації злочинного умислу, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_18 , являючись учасниками створеної та очолюваної ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинної організації, діючи як безпосередні виконавці злочинів за вказівкою ОСОБА_8 незаконно збули ОСОБА_24 психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, використовуючи інтернет меседжер «Signal».

У свою чергу ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, діючи у відповідності до обумовленого плану та з метою реалізації злочинного умислу, помістив порошкоподібну речовину, масою 26,364 г., яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 16,837 г. до полімерного пакету та заховав до чорної полімерної пляшки, яку згодом, у невстановлений в ході досудового розслідування час та невстановленим способом перемістив до зупинки громадського транспорту на об`їзній дорозі м. Черкаси, що сполучає с. Руська Поляна та с. Хутори Черкаського району Черкаської області, де залишив її для ОСОБА_24 , тим самим збувши психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 16,827 г.

Після вищезазначеного епізоду, ОСОБА_24 добровільно видала працівникам поліції чорну пластикову пляшку, всередині якої знаходилась порошкоподібна речовина біло-рожевого кольору.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-23/13933-НЗПРАП від 04.12.2023р. порошкоподібна речовина, яка надана на експертизу у прозорому полімерному пакеті із застібкою, масою 16,837 г., містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту та збуті, психотропних речовини, у великих розмірах, вчиненому злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Окрім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та обставин , повторно незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масою 10,7004 г. Згодом, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, перемістив вищезазначений наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, до свого місця проживання, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 де почав незаконно його зберігати для подальшого збуту.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19-24/6209-НЗПРАП від 20.02.2024р. подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка надана на експертизу, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту та збуті, психотропних речовини, вчиненому повторно, злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні № 0000018 докази та інші матеріали у своїй сукупності, орган досудового розслідування дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, є обґрунтованим, однак закінчити досудове розслідування на даному етапі не виявляється можливим у зв`язку з необхідністю проведення процесуальних, слідчих (розшукових) дій під час здійснення досудового розслідування необхідно для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, Обставини, що перешкодили здійснити вищевказані процесуальні, слідчі (розшукові) дії - тривалість проведення та значний обсяг призначених у кримінальному провадженні експертиз, які на даний час не закінчені, значний обсяг слідчих (розшукових) дій, тривалість процедури зняття грифів секретності з матеріалів НСРД. У зв`язку із чим строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 10 січня 2025 року.

Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення у яких підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог пункту четвертого частини першої статті 184 КПК України, під час досудового слідство вважає встановленими наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати.

А саме, продовжує існувати ризик, передбачений пунктом першим частини першої статті 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, а тому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, це може спонукати останнього до втечі на тимчасово непідконтрольні Україні території або за кордон та тривалого переховування від органів слідства та суду з метою уникнення зазначеного вище покарання. Вказаний ризик також обґрунтовується тим, що підозрюваний офіційно не працює, не одружений, осіб з числа близьких родичів на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків.

Продовжує існувати ризик, передбачений пунктом другим частини першої статті 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даному етапі невстановлені всі кримінальні правопорушення, вчинені підозрюваним, невстановлені всі співучасники, а тому перебуваючи на волі останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зможуть довести вчинення кримінальних правопорушень, таким чином перешкодити кримінальному провадженню, а також перебуваючи на волі, володіючи відомостями досудового розслідування, які стали йому відомі під час проведення слідчих дій за його участі та отримання копій документів кримінального провадження, може попередити невстановлених осіб, які є співучасниками, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності.

Крім того, продовжує існувати ризик, передбачений пунктом третім частини першої статті 177 КПК України - незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 знає особисто інших підозрюваних, та може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування останніх, спонукати свідків, які надали викривальні покази відносно останньої чи інших підозрюваних у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час судового засідання.

Продовжує існувати ризик, передбачений пунктом четвертим частини першої статті 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може бути виражений у створенні підзрюваним ОСОБА_4 штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Продовжує існувати ризик, передбачений пунктом п`ятим частини першої статті 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення вказаних кримінальних правопорушень, оскільки незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин може приносити швидкий стабільний заробіток, а на теперішній час органом досудового розслідування достовірно не встановлено канали надходження наркотичних засобів, психотропних речовин чи прекурсорів, незаконний збут яких інкримінується підозрюваному та осіб, які причетні до його незаконного можливого надходження до підозрюваних у вказаному провадженні. Окрім того, вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а саме 30.06.2021 у кримінальному провадженні №0000158 від 19.07.2018 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Зважаючи на викладене, орган досудового розслідування вказує, що інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також для запобігання вищевказаним ризикам.

З урахуванням п.4,5 частини четвертої статті 183 КПК України, сторона обвинувачення просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Прокурор у судовому засіданні підтримує клопотання і просить його задовольнити, вказує на обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Зазначає, що ризики, передбачені 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, більш м`який запобіжний захід не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний заперечує проти задоволення клопотання, просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Жодних пояснень не надає.

Захисник підозрюваного заперечує проти задоволення клопотання, посилаючись на неналежність доказів щодо існування ризиків визначених в ч.1 ст. 177 КПК та просить застосувати інший запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема домашній арешт.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000018 від 15.01.2023 р. за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_25 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_22 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.

16.01.2024 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України та останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.01.2024 р. слідчим суддею Святошинським районним судом міста Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк дії вказаного запобіжного заходу визначено до 10.03.2024 р. включно.

Постановою заступника Генерального прокурора від 26.02.2024 р. строк досудового розслідування продовжено до 10 квітня 2024 року.

05.03.2024 р. слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва продовжено запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 10.04.2024 р.

27.03.2024 р. слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 10 січня 2025 року.

Після цього, слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 06.06.2024 р.

04.06.2024 р. слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва продовжено запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 02.08.2024 р. включно.

01.08.2024 р. підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу до 29.09.2024 р. включно.

23.09.2024 р. строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 продовжено до 21.11.2024 р. включно.

05.11.2024 р. ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру, таким чином останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховую практику Європейського суду з прав людини, що стосується стандарту доказування обґрунтованості підозри (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р.), яка визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обираючи запобіжний захід, враховую наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується наданими доказами, та вважаю їх належними та допустимими.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. The United Kingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

На даній стадії кримінального провадження слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Так, наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме:

- протоколом НСРД від 27.10.2023 ( контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_18 );

- протоколом НСРД від 23.11.2023 (візуальне спостереження за особою відносно ОСОБА_8 );

- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/124-23/13933-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження порошкоподібних речовинах відібраних 14.10.2023 містяться психотропна речовина - амфетамін масою 16,837г;

- протоколом НСРД від 27.12.2023 (візуальне спостереження за особою відносно ОСОБА_8 );

- протоколом допиту свідка ОСОБА_24 ;

- результатами проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , серед іншого виявлено два прозорі полімерні пакети із вмістом сухої подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, ємність з полімерного матеріалу, червоного кольору в якій знаходиться суха подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності в тому числі рештою матеріалів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Щодо заперечень сторони захисту, вважаю недоведеними їх посилання на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України. Наявність лише одних сумнівів є недостатнім для встановлення такого факту, доказів доведення протилежного слідчому судді не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Сторона обвинувачення вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства даного кримінального провадження, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились.

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, що інкримінується підозрюваному, вказане кримінальне правопорушення є особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що свідчить про наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права життя та здоров`я населення, яке, відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні, що вочевидь впливає на питання щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. За таких обставин, внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків. Ризик, передбачений пунктом першим частини першої статті 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується також тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому це може спонукати останнього до втечі на тимчасово непідконтрольні Україні території або за кордон та тривалого переховування від органів слідства та суду з метою уникнення зазначеного вище покарання.

Слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" зазначив, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів". У справі "Летельє проти Франції" вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключний вид запобіжного заходу протягом певного часу.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Також слідчий суддя вважає доведеними продовження існування ризиків, передбачених пунктами 2,3 частини першої статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, які наразі не перебувають під запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою /.

Слідчий суддя, вважає недоведеними продовження існування ризиків, передбачених п.4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи продовження існування ризиків передбачених п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а саме, особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за її поведінкою, забезпечити виконання покладених на неї судом обов`язків, та не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

Відповідно до вимог вимоги ч.3 ст. 199 КПК України слідчим суддею встановлено, що обставини, які свідчать, що заявлений ризик зменшився - відсутні.

Крім того, ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Тобто, відповідно до вказаної рекомендації важливим критерієм, що має враховуватись при визначенні виду запобіжного заходу, є санкція за вчинений злочин. Чим суворіша санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Вважаю, що прокурором доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеному ризику.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховує інші дані про особу підозрюваного, а саме: його вік, стан здоров`я щодо якого наразі відсутні медичні застереження щодо неможливості його перебування під вартою.

Відповідно до вимог вимоги ч.3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя враховує обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме: необхідність проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у цьому провадженні, отримання висновків вже призначених судових експертиз, на підставі отриманих висновків судових експертиз, розсекречених матеріалів за результатами проведення НСРД, матеріалів виконання доручень та проведених оглядів речей та інформації отриманих в ході проведення тимчасових доступів до речей та документів, скласти повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та вручити підозрюваним у вказаному провадженні, а також іншим учасникам групи, виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя, звертає увагу, що дане положення вказує на наявність дискреційних повноважень, що передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій, таким чином, не визначення розміру застави є правом слідчого судді у разі здійснення кримінального провадження, у тому числі, щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини інкриміновані підозрюваному діянь, наслідки його вчинення, обсяг підозри у вчиненні злочину, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, відтак слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи характер інкримінованих діянь, їх корисливий мотив та підвищену суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, наявність ризиків за п.1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи стадію досудового розслідування, а також завдання, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000018 від 15.01.2023 р. за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_22 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.01.2025 року (включно) без права внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після проголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , підлягає направленню в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію цієї ухвали вручено ___________ року

о «_____» год. «_____» хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження

підозрюваний __________________________