ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2024 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002319 від 16.07.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 ), жителя АДРЕСА_2 ), такого, що має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше судимого:

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 13.03.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік на підставі ст. 75 КК України (справа №756/2834/24),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці у ОСОБА_5 , раніше судимого вироком Оболонського районного суду міста Києва від 13.03.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.

Реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 15.07.2024, ОСОБА_5 виявив на землі фрагмент блістера, в якому знаходились дві таблетки білого кольору та, усвідомивши, що вмістом даного фрагменту блістера є наркотичний засіб, поклав вказаний фрагмент блістера до задньої правої кишені шорт, в які був одягнений в той день, тим самим незаконно безоплатно придбав та почав зберігати наркотичний засіб, обіг якої обмежено, - метадон без мети збуту.

У подальшому, того ж дня, тобто 15.07.2024, ОСОБА_5 приблизно о 14:15 за адресою: АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених предметів чи речовин ОСОБА_5 повідомив, що в задній правій кишені шорт, в які був одягнений в той день, знаходиться фрагмент блістера з двома таблетками білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), який він незаконно зберігав для власного вживання, без мети збуту.

На місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких того ж дня в тому ж місці ОСОБА_5 у присутності двох понятих добровільно надав для огляду та вилучення з задньої правої кишені шорт фрагмент блістера з двома таблетками білого кольору, які останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ від 26.07.2024 №СЕ-19/111-24/42270-НЗПРАП надані на дослідження дві таблетки білого кольору містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), масою 0,044 г.

Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Таблиця IІ Список №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 70, метадон є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці у ОСОБА_5 , раніше судимого вироком Оболонського районного суду міста Києва від 13.03.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.

Реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 16.07.2024, ОСОБА_5 виявив на землі біля дерева фрагмент блістера, в якому знаходились дві таблетки білого кольору та, усвідомивши, що вмістом даного фрагменту блістера є наркотичний засіб, поклав вказаний фрагмент блістера до задньої лівої кишені шорт, в які був одягнений в той день, тим самим незаконно безоплатно придбав та почав зберігати наркотичний засіб, обіг якої обмежено, - метадон без мети збуту.

У подальшому, того ж дня, тобто 16.07.2024, ОСОБА_5 приблизно о 13:00 за адресою: АДРЕСА_4 , був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених предметів чи речовин ОСОБА_5 повідомив, що у задній лівій кишені шорт, в які був одягнений в той день, знаходиться фрагмент блістера з двома таблетками білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), який він незаконно зберігав для власного вживання, без мети збуту.

На місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких того ж дня в тому ж місці ОСОБА_5 у присутності двох понятих добровільно надав для огляду та вилучення з задньої правої кишені шорт фрагмент блістера з двома таблетками білого кольору, які останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ від 25.07.2024 №СЕ-19/111-24/42269-НЗПРАП надані на дослідження дві таблетки білого кольору містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), масою 0,044 г.

Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Таблиця IІ Список №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 70, метадон є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, щиро покаявся, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, при цьому не оспорював день, час, місце, спосіб та мотиви кожного епізоду вчиненого ним злочину відповідно до висунутого обвинувачення й показав наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 показав, що 15.07.2024 та 16.07.2024 він дійсно шляхом знахідки незаконно придбав наркотичний засіб та став зберігав при собі без мети збуту для власного вживання. В ці ж дні його зупиняли працівники поліції, на запитання яких про наявність при собі заборонених речовин, він добровільно повідомляв та видавав наркотичний засіб, який він попередньо знайшов і зберігав при собі з метою особистого вживання без мети збуту.

Висловивши самозасудження своїх дій та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинений злочин, просив суд суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння останнім змісту обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненому, враховуючи те, що учасники кримінального провадження не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, й судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що мають істотне значення для вирішення обвинувачення по суті, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 в межах висунутого обвинувачення, допитавши останнього, дослідивши долучені сторонами відомості, що характеризують особу обвинуваченого, інші письмові документи, які мають істотне значення для прийняття рішення по суті обвинувачення, суд приходить до висновку, що за результатами судового розгляду повністю доведено винуватість ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України та кваліфікує дії останнього як «незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статею».

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.

Так, приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, характер, мотиви та обставини вчинення злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України суд не встановив.

Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_5 , висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що, на переконання суду, свідчить про наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.

Зважив суд і на дані про особу винного, котрий має середню освіту, офіційно непрацевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується формально посередньо, раніше судимий, за даними наявної документації на спеціальних обліках у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому та встановлюючи ступінь його винуватості у вчиненому, суд повинен дати оцінку не лише кримінально караним діянням, а й обставинам кримінального провадження у сукупності з даними про особу обвинуваченого, зокрема, відомостями про схильність такої особи до вчинення кримінальних правопорушень та відомостями про поведінку до вчинення злочинних дій, про його соціальні зв`язки, спосіб життя, стан здоров`я та інші обставини, які впливають на прийняття рішення.

З огляду на матеріали кримінального провадження, враховуючи принципи й загальні засади призначення покарання, характер і спосіб вчинення злочину у сукупності зі ставленням обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого та відомостями про особу обвинуваченого, зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах, суд приходить до висновку про призначення винному покарання у виді позбавлення волі в межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, з реальним його відбуванням.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України в разі вчинення особою, до якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України в разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Тобто, застосовуючи правила ст. 71 КК України, за сукупністю вироків суд має визначити остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Оболонського районного суду міста Києва від 13.03.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 15.04.2024 (справа №756/2834/24).

Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_5 , будучи особою, до якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, протягом періоду іспитового строку вчинив новий злочин, а тому, враховуючи тяжкість злочину, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , ставлення останнього до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення остаточного покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини основного покарання за попереднім вироком за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

Керуючись положеннями статей 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 13.03.2024, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Початок строку відбування ОСОБА_8 покарання рахувати з моменту фактичного затримання, доставлення та поміщення до ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «КИЇВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» чи іншої установи виконання покарань після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, загальною масою 0,044 г (постанова від 27.07.2024), який передано на відповідальне зберігання до камери зберігання Оболонського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №002868), наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, загальною масою 0,044 г (постанова від 26.07.2024), який передано на відповідальне зберігання до камери зберігання Оболонського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №002869), - після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження):

- 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 коп. (висновок від 26.07.2024 №СЕ-19/111-24/42270-НЗПРАП);

- 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 коп. (висновок від 25.07.2024 №СЕ-19/111-24/42269-НЗПРАП).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1