Справа № 367/1616/21
Провадження №1-кп/367/203/2024
УХВАЛА

Іменем України

13 серпня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000636 від 03.04.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовськ Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд,,-

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000636 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства.

Представник потерпілої в підготовчому судовому засіданні просила обвинувальний акт повернути прокурору у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам КПК України, твердження в обвинувальному акті про те, що під час досудового розслідування цивільний позов не заявлявся, не відповідає дійсності. Також, представник потерпілої зазначила, що обвинувальний акт не містить конкретного викладення фактичних обставин вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Крім того, зазначила, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акта не містить всі прийняті процесуальні рішення. Також, ОСОБА_4 вважає, що дії ОСОБА_6 не вірно кваліфіковано, оскільки в його діях вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 13, 15, 115, 296 КК України, тому обвинувальний акт підлягає поверненню. Крім того, представник потерпілої в підготовчому судовому засіданні підтримала раніше подану нею скаргу на бездіяльність прокурора в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у не розгляді заяви з клопотанням представника потерпілої від 25.02.2021 року.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила суд повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам закону.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши скаргу, додані до неї документи та матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 25.02.2021 року представник потерпілої ОСОБА_4 подала до Бучанської окружної прокуратури Київської області клопотання в порядку ст. 220 КПК України про вчинення процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частинами другою та третьою статті 303 КПК України встановлено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вперше обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 надійшов до суду 26.07.2019 року.

Так, суд дійшов висновку, що представником потерпілої ОСОБА_4 до Бучанської окружної прокуратури Київської області заява з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України від 25.02.2021 року була подана вже під час судового провадження, тобто після завершення досудового розслідування, а тому не підлягала розгляду прокурором в порядку ст. 220 КПК України.

Крім того, дана скарга не може бути предметом розгляду під час підготовчого судового засідання у відповідності до ч. 2, 3 ст. 303 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги представника потерпілої ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, в порядку ст. 303 КПК України необхідно відмовити.

При вирішенні питання про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Так, досудове розслідування даного кримінального провадження проводилось до набрання чинності Закону України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, тобто як злочину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при розгляді питання про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду в частині наявності підстав передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України для закриття провадження необхідно керуватися нормами КПК України щодо строків досудового розслідування відносно злочинів.

Так, у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Згідно вимог п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 219 КПК, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Верховний Суд у постанові від 26.05.2020 у справі № 556/1381/18, залишив без змін ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, та відповідної ухвали суду апеляційної інстанції у кримінальному провадженні, в якому: з моменту оголошення особі про підозру до направлення обвинувального акта до суду минуло більше двох місяців, строк досудового розслідування щодо цього підозрюваного не був продовжений у встановленому законом порядку і не зупинявся, злочин, у вчиненні якого підозрюється особа, не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд і в ухвалі від 26.05.2020 у справі № 712/6375/18, якою відмовлено в відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора в кримінальному провадженні, закритому на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК судом першої інстанції, у зв`язку з направленням обвинувального акта до суду поза межами строку досудового розслідування.

Проаналізувавши копію супровідного листа яким було вперше направлено обвинувальний акт до суду, яка була надана суду представником потерпілої ОСОБА_4 , суд встановив, що 26.07.2019 року з Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області до суду вперше надійшов обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000636 від 03.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Також, представником потерпілої ОСОБА_4 було надано суду копію обвинувального акту. Даний обвинувальний акт був складений слідчим Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 та затверджений прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 - 17.07.2019 року.

Відповідно до копії Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2019 року, яку також було надано суду представником потерпілої ОСОБА_4 , вищевказане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_9 ..

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13.08.2020 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 03.04.2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000636, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України було повернуто прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.11.2020 року вищевказану ухвалу суду було залишено без змін.

05.03.2021 року з Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області до суду вдруге надійшов обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000636 від 03.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2021 року, вищевказане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_1 ..

Так, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10.03.2021 року, на виконання вимог ст. 314 КПК України, вищевказане кримінальне провадження було призначено до підготовчого судового засідання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 03.04.2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру - 02.04.2019 року.

Відомостей про зупинення досудового розслідування або продовження строку досудового розслідування матеріали кримінального провадження не містять.

Таким чином, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 підлягав закінченню в двомісячний строк з моменту повідомлення про підозру, - 02.06.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

З Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 03.04.2018 року вбачається, що сторона захисту 31.05.2019 року була повідомлена про завершення досудового розслідування, тобто за 2 дні до закінчення двомісячного строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 27.06.2019 року було встановлено строк для ознайомлення із матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 03.04.2018 року підозрюваному ОСОБА_6 та адвокату ОСОБА_5 - два дні з моменту винесення даної ухвали.

Таким чином, з 30.06.2019 року сторона захисту вважається такою, що була ознайомлена з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд, дійшов висновку, що строк з 31.05.2019 року до 29.06.2019 року, включно, не включається в строк досудового розслідування.

Так, останнім днем у який сторона обвинувачення, дотримуючись строків, зобов`язана звернутися до суду з обвинувальним актом був - 01.07.2019 року.

Як було встановлено судом, обвинувальний акт був затверджений прокурором 17.07.2019 року та його копія була вручена 18.07.2019 року обвинуваченому особисто під розписку.

Вищевказаний обвинувальний акт надійшов до загальної канцелярії суду 26.07.2019 року разом з супровідним листом від 26.07.2019 року, тобто після закінчення строку досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Саме направлення до суду обвинувального акту у кримінальному провадженні, а не затвердження обвинувального акту прокурором чи вручення обвинувального акту підозрюваному є датою, якою закінчується досудове розслідування.

Разом з цим, аналіз положень п. 2 ч. 3 ст. 314 та п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України дає підстави стверджувати те, що необхідність закриття кримінального провадження законодавець пов`язує виключно із фактом закінчення строків досудового розслідування, а не завершенням досудового розслідування, можливістю проведення слідчих дій, виконання вимог ст. 290 КПК України, тощо.

Таким чином, з врахуванням положень ч. 2 ст. 113, ст. 283 КПК, суд вважає, що після закінчення - 01.07.2019 року - строку досудового розслідування прокурор не був вправі звертатися до суду з обвинувальним актом, оскільки кримінальне провадження підлягало закриттю.

Суд звертає увагу, що строк досудового розслідування - не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора як найшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Тому суд переконаний, що застосування передбачених законом наслідків пропуску такого строку як строк досудового розслідування навіть на один або кілька днів не є зайвим формалізмом або "правовим пуризмом", оскільки: строки досудового розслідування є граничними, положення ч. 5 ст. 294 КПК виключає можливість суду поновити строк досудового розслідування, що завершився.

Оскільки судом установлено наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, суд згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК, приймає рішення про закриття кримінального провадження та у зв`язку із чим клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 219, 284, 290, 291, 314-315, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, в порядку ст. 303 КПК України - залишити без задоволення.

Клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору - залишити без задоволення.

Кримінальне провадження № 0000636 від 03.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування визначеного ст. 219 КПК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Повний текст ухвали буде складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 19 серпня 2024 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1