Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №523/6813/24
Провадження №1-кп/523/1162/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02.10.2024 року м. Одеса

Суворовський районний суду м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , обвинувачених, їх захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , під час розгляду у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.189, ч.2 ст.353 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 обвинувачується:

- у незаконному позбавленні волі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 близько 12 години 50 хвилин 30 листопада 2023 року біля буд. АДРЕСА_1 ;

- у вимозі передачі належних ОСОБА_8 5000 доларів США, що становить 181876 грн, з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з погрозою вбивства, в умовах воєнного стану, в період часу з 12 години 52 хвилини до 12 години 58 хвилин 30 листопада 2023 року, рухаючись в салоні автомобіля «BMW 525», н/з НОМЕР_1 , по території Пересипського р-ну м. Одеси, а також в період часу з 13 години 00 хвилин до 13 години 07 хвилин цієї ж доби в кв. АДРЕСА_2 ;

- у самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднаному із вчиненням вищезазначених суспільно небезпечних дій, пов`язаних з використанням форменого одягу та службового посвідчення співробітника правоохоронного органу Служби безпеки України.

30 листопада 2023 року ОСОБА_7 затримано в якості підозрюваного, після чого ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Одеси та Суворовського районного суду м. Одеси щодо нього застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та неодноразово продовжувався строк його дії до 04 жовтня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Прокурором подано клопотання про продовження строку застосування даного запобіжного заходу - з підстав обґрунтованості причетності ОСОБА_7 до вмінених тому діянь та продовження існування ризиків його можливого переховування від суду, продовження злочинної діяльності, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також незаконного впливу на потерпілого, проти чого заперечували обвинувачений та його захисник з підстав тривалого ув`язнення обвинуваченого та не доведення прокурором вищезазначених ризиків.

З`ясувавши протилежні позиції сторін, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

ОСОБА_7 не має незнятої та непогашеної судимості, обвинувачується у вчиненні, зокрема особливо тяжкого злочину (ч.4 ст.189 КК України), санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Обґрунтованість причетності ОСОБА_7 до інкримінованих йому діянь була перевірена слідчим суддею при первинному застосуванні до першої особи запобіжного заходу, а також слідчими суддями та судом при вирішенні питань щодо продовження строку його застосування.

Суд вважає наявним ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки його обізнаність про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та суворість міри покарання, яка загрожує йому у разі визнання його винуватим, обумовлює продовження існування ризику того, що останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини, стане переховуватися від суду. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Суд також вважає наявним ризик можливого незаконного впливу на потерпілого в даному кримінальному провадженні. Так, після відкриття усіх зібраних доказів, анкетних даних потерпілого. Який ще не допитаний в суді, існує висока вірогідність спроби обвинуваченого незаконно вплинути на ОСОБА_8 .

Окрім того, суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції», оскільки особливо тяжкий злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , пов`язаний із погрозою та застосуванням насильства щодо потерпілого, в тому числі із погрозою його вбивства, в той час як людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3 Конституції України).

При цьому в питанні наявності у ОСОБА_7 утриманця, неофіційної роботи на будівництві, а також тимчасового місця проживання в Одеській області, суд зазначає, що такі дані про особу не свідчать про достатню міцність його соціальних зв`язків, оскільки його сім`я проживає в м. Харкові, працевлаштування не має легального характеру, а сам обвинувачений до затримання тривалий час проживав безпосередньо на об`єкті будівництва.

Суд вважає, що конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів та дані про його особу вказують на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

З урахуванням особи обвинуваченого, обставин вмінених тому злочинів, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та не визначити розмір застави, оскільки вмінені ОСОБА_7 злочини було вчинено із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183,333,369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк застосування стосовно обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.189, ч.2 ст.353 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - строком до 29 листопада 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1