Справа № 192/3038/24
Провадження № 1-кс/192/340/24
Ухвала

"29" жовтня 2024 р. слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , по внесеному 23 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

за участю:

користувача майна ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор 24 жовтня 2024 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на: автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2101», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 22 жовтня 2024 року приблизно о 22 год. 10 хв. ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «ВАЗ», моделі «2101», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Н-08 (Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя) на території Дніпровського району, Дніпропетровської області, поблизу 428 км, з`їзд на об`їзну автодорогу, виїхав на праве узбіччя де допустив наїзд на «протитанковий їжак». В наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.

За даним фактом 23 жовтня 2024 року було розпочато кримінальне провадження №0000008 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Тому просив з метою збереження речових доказів по кримінальному провадженню, накласти арешт на зазначене майно.

В судовому засіданні слідчим суддею поставлено на обговорення питання про повернення клопотання прокурору, оскільки дане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Користувач майна проти повернення клопотання заперечував.

В судове засідання прокурор, який про час та місце розгляду клопотання про арешт майна був повідомлений належним чином, не з`явився, причини неявки слідчому судді не повідомив, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя вислухавши користувача майна, ознайомившись з клопотанням, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Пунктом 2 вказаної частини передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Статтею 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України - слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Як вбачається з поданого клопотання, прокурор вказуючи, що майно, перебуває у користуванні ОСОБА_4 , не зазначив в клопотанні документи, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження ОСОБА_4 таким майном.

Також клопотання прокурора не містить обґрунтування способів арешту, що свідчить про необґрунтованість необхідності арешту майна.

У зв`язку з чим, оскільки клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків в строк встановлений ч. 3 ст. 172 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , по внесеному 23 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк усунення недоліків сімдесят дві години з часу оголошення ухвали слідчого судді про повернення клопотання для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1