справа № 196/1278/21
провадження № 1-кп/179/13/24
У Х В А Л А

11 вересня 2024 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000105 від 12.08.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянки України, із середньо - спеціальною освітою, не одруженої, яка має на утриманні неповнолітнього сина 2013 року народження, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

У судовому засіданні захисником обвинуваченої - адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання, в якому захисник, зокрема, просить суд витребувати від Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» відомості: прізвища, ім`я по батькові уповноважених осіб вказаного підприємства, які здійснювали отримання готівки від поштового відділення Бабайківка Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» та поштового відділення Залелія Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» в період призначення на посаду ОСОБА_4 , документи про отримання готівки від ОСОБА_4 та їх здачу до м. Дніпро АТ Укрпошта безпосередньо в період 29.06.2021 року.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала клопотання захисника та просила його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на відсутність підстав для його задоволення, оскільки в акті службового розслідування досліджувались необхідні документи та на підставі акту службового розслідування проводилася експертиза по справі.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши надані до клопотання документи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Суд досліджує докази безпосередньо, що передбачено ч.1 ст. 23 КПК України.

Обвинувачений та його захисник мають право збирати і подавати суду докази (п. 2 ч. 4 ст. 42, ч. 4 ст. 46 КПК України).

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Таким чином, з урахуванням принципу змагальності, рівності сторін кримінального провадження, суд доходить до висновку, що в межах кримінального провадження основна доказова діяльність у вигляді збирання доказів здійснюється саме сторонами кримінального провадження. Суду в межах кримінального провадження не характерна будь-яка інша участь у доказовому процесі, крім як оцінки вже зібраних та наданих сторонами доказів для розгляду і вирішення кримінальної справи по суті, визначення того, чия правова позиція по справі є обґрунтованою та правильною.

Суд звертає увагу, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить прямого правового регулювання процесуальних питань, які стосуються витребування доказів в межах кримінального провадження.

За змістом § 3 "Процедура судового розгляду" Глави 28 "Судовий розгляд" Розділу IV "Судове провадження у першій інстанції" КПК України, суд не уповноважений на збирання доказів, у тому числі і шляхом їх витребування, а лише на їх дослідження.

Отже, з наведеного випливає, що під час судового розгляду суд лише досліджує, тобто перевіряє, вже зібрані докази для встановлення відповідних обставин, та не уповноважений на їх збирання замість сторони кримінального провадження, у тому числі і шляхом їх витребування. Захисник звернувся до суду з клопотанням про витребування судом під час судового розгляду певної інформації, яка, на його думку, є доказом, але збирання доказів судом у такий спосіб, як було вище наведено, не передбачено чинним КПК України.

Також суд звертає увагу, що глава 15 КПК України передбачає можливість тимчасового доступу до речей та документів. За частиною 1 статті 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. При цьому таке клопотання має відповідати вимогам, встановленим ч. 2 ст. 160 КПК України.

Клопотання, що розглядається судом на даний час, не є клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, вимогам ч. 2 ст. 160 КПК України не відповідає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи, викладені захисником у клопотанні, безумовно підлягають оцінці при наданні судом аналізу доказів під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 350, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про витребування відомостей - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1