Провадження № 1-кп/161/1516/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 05 листопада 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003120 від 12.09.2024, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Бердянськ Запорізької області, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, неодружений, раніше судимий:

- 04.06.2021 вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 12.11.2021 вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково з місць позбавлення волі на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 11.10.2023 на невідбутий строк покарання 11 місяців 18 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 , 12 вересня 2024 року приблизно о 10.00год., перебуваючи у приміщенні коридору, що розміщений на 5 поверсі 5 під`їзду будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, таємно викрав із коридору велосипед марки «Азимут» червоно-чорного кольору із білими надписами, вартість якого згідно з висновком експерта від 19.09.2024 №CE-19/103- 24/12255-ТВ станом на 12.09.2024 складала 5933,33 грн., чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно за обставин, викладених в обвинувальному акті викрав велосипед, належний потерпілий ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаявся, суму збитків не оспорює, просив суд його суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки такі обставини підтверджені в ході розгляду кримінального провадження.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, має постійне місце проживання, де посередньо характеризується, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілого, яка викладена в заяві, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив злочин, будучи умовно-достроково звільненим від покарання, призначеного за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.11.2021, тому на підставі ч.1 ст.71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 необхідно залишити попередній тримання під вартою, з метою запобігання ризику, передбаченому ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

Окрім того, суд зараховує в строк відбування покарання обвинуваченого термін його перебування під вартою у відповідності до вимог ст.72 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.11.2021, таостаточно визначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2024, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

-чорну кофту із наявною емблемою «Пума», предмет зовні схожий на заготовку на ніж, повернути ОСОБА_3 за належністю;

-велосипед червоно-чорного кольору марки «Азимут», залишити ОСОБА_6 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12.09.2024 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду учасниками судового провадження протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту отримання копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий