Справа № 368/1689/24
провадження № 1-в/368/163/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий суддя - ОСОБА_1

При секретарі - ОСОБА_2

З участю інших сторін провадження:

Прокурор - ОСОБА_3

представник ВК - ОСОБА_4

Засуджений - ОСОБА_5

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області в залі суду кримінальне провадження за поданням Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , про умовно дострокове звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі у відношенні засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнідинці Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , має ІІІ групу інвалідності, засудженого:

- 27 квітня 2020 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки, (вирок набрав законної сили 27.10.2020 року);

- 27.10.2020 року згідно ухвали Чернігівського апеляційного суду, - апеляційні скарги залишено без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 без зміни;

- 09.06.2021 року Верховним Судом винесено Постанову, згідно якої ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення, -

- який з 15.04.2023 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 12.06.2023 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», суд, -

В С Т А Н О В И В :

25.10.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надішло подання Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , про умовно дострокове звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнідинці Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , має ІІІ групу інвалідності, засудженого:

- 27 квітня 2020 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки, (вирок набрав законної сили 27.10.2020 року);

- 27.10.2020 року згідно ухвали Чернігівського апеляційного суду, - апеляційні скарги залишено без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 без зміни;

- 09.06.2021 року Верховним Судом винесено Постанову, згідно якої ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення, -

- який з 15.04.2023 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 12.06.2023 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)».

У вищевказаному поданні:

- адміністрація Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» клопочуться перед Кагарлицьким районним судом Київської області про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, без скасування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

25.10.2024 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду даного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , та присвоєно справа № 368/1689/24, провадження № 1 в/368/163/24.

01.11.2024 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, згідно якої:

1. Відкрити провадження у справі.

2. Судове засідання по справі № 368/1689/24, провадження № 1 в/368/163/24, за поданням Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , про умовно дострокове звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнідинці Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , має ІІІ групу інвалідності, засудженого:

- 27 квітня 2020 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки, (вирок набрав законної сили 27.10.2020 року);

- 27.10.2020 року згідно ухвали Чернігівського апеляційного суду, - апеляційні скарги залишено без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 без зміни;

- 09.06.2021 року Верховним Судом винесено Постанову, згідно якої ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення, -

- який з 15.04.2023 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 12.06.2023 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- призначити до слухання на 13 год. 00 хв. 06.11.2024 року, та провести дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.

3. Державній установі ВК 115 забезпечити відеоконференцзв`язок з Кагарлицьким районним судом 06.11.2024 року о 13 годині 00 хвилин.

4. Виконання ухвали суду в частині забезпечення відеозв`язку з Кагарлицьким районним судом Київської області доручити спеціалісту з інформаційних технологій Державної установи ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.

5. З метою підготовки до слухання кримінального провадження по суті поданого подання зобов`язати Державну установу ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі, в строк до 13 год. 00 хв. 06.11.2024 року надати на адресу Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3, особову справу засудженого ОСОБА_7 , - для її огляду в судовому засіданні.

6. В судове засідання викликати учасників процесу:

- засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті установи виконання покарань);

- представника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (115)», (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті установи виконання покарань);

- прокурора Кагарлицького районного відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області, (в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3);

06.11.2024 року в слуханні кримінального провадження оголоено перерву до 15 год. 00 хв. 08.11.2024 року, - в зв`язку з необхідністю витребування та приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.11.2024 року, представник установи виконання покарань, - ОСОБА_4 , - подання установи виконання покарань про застосування до засудженого ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України, - підтримав та просив його задовольнити, орбгрунтовував свою правову позицію щодо подання фактичними обставинами справи та нормами права, які викладені в мотивувальній частині подання установи виконання покарань.

На запитання суду представник установи виконання покарань відповідв наступне:

- засуджений ОСОБА_7 на профілактичних обліках в установі виконання покарань не перебував і не перебуває;

- в зв`язку з зразковою поведінкою засуджений ОСОБА_7 двічі заохочувався керівництвом установи виконання покарань таким видом заохочення, як короткостроковий виїзд за межі установи виконання покарань, при цьому засуджений запізнень при поверненні в установу виконання покарань не допускав;

- засуджений ОСОБА_7 приймав активну участь в суспільному житті установи, його поведінка є прикладом для інших засуджених.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.11.2024 року, прокурор Кагарлиіького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , - не заперечувала проти задоволення вимог, викладених в прохальній частині установи виконання покарань про застосування до засудженого ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України, - умовно достркового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, так як прокурор вважає, що засуджений ОСОБА_7 своєю зразковою поведінкою та сумлінним відношенням до праці довів ту обставину, що він став на шлях виправлення та перевиховання та заслуговує на пільгу, яка передбачена ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.11.2024 року, засуджений ОСОБА_7 подання установи виконання покарань про застосування до нього умовно дострокового звільненя підтримав та просив суд задовольнити подання установи виконання покарань, так як вважає, що своєю зразковою поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що він став на шлях виправлення та перевиховання та, відповідно, - заслуговує на пільгу, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокове звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі.

На запитання суду засуджений ОСОБА_7 дав наступні показання:

- з потерпілими розрахувався ще до винесення вироку, тому в кримінальному провадженні відсутні цивільні позови потерпілих;

- станом на даний час визнає свою вину в повному обсязі, кається;

- він особисто визнавав свою вину ще під час слухання кримінального провадження в суді першої інстанції та апеляційної інстанції, але не визнавав вину під протокол тому, що так радив йому його захисник, тепер він про це жалкує та щиро кається.

Суд, вислухавши думку представника установи виконання покарань та засудженого, які подання установи виконання покарань, - підтримали, вислухавши прокурора, яка не заперечувала проти задоволення подання установи виконання покарань, дослідивши матеріали кримінального провадження, - приходить до висновку щодо задоволення подання, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гнідинці Чернігівської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має ІІІ групу інвалідності, засуджений:

- 27 квітня 2020 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки, (вирок набрав законної сили 27.10.2020 року);

- 27.10.2020 року згідно ухвали Чернігівського апеляційного суду, - апеляційні скарги залишено без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 без зміни;

- 09.06.2021 року Верховним Судом винесено Постанову, згідно якої ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення, -

- з 15.04.2023 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 12.06.2023 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)».

Початок строку покарання: «13» квітня 2023 року.

Кінець строку покарання: «13» квітня 2026 року.

2/3 строку покарання: «13» жовтня 2024 року.

Станом на 08.11.2024 року засуджений ОСОБА_7 має невідбутий строк основного покарання у виді позбавлення волі терміном 1 (один) рік 5 місяців 6 днів, або 1 (один) рік 156 днів.

В державну установу «Кагарлицька виправна колонія (115) прибув із ДУ «Чернігівський СІЗО», де утримувався з 15.04.2023 року, де дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.

По прибуттю в ДУ «КВК (№115)» 12 червня 2023 року засуджений ОСОБА_7 був працевлаштований (в добровільному порядку) кухонним працівником в їдальні установи виконання покарань, де і працює на даний час.

За весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_7 до праці відносився добре, завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.

За час відбування покарання в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_7 5 (п`ять) разів заохочувався керівництвом установи (адміністрацією колонії) за зразкову поведінку та за добросовісне відношення до праці, причому за весь час відбування покарання не має жодного стягнення, в тому числі, знятого чи погашеного в установленому законом порядку.

Засуджений ОСОБА_7 поводить себе правильно, з адміністрацією колонії, - коректний та ввічливий, приймає участь в самообслуговуванні, в роботах по благоустрою установи, приймає активну участь в суспільному житті установи, в колективі засуджених не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.

Так, за час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_7 має:

заохочення:

1. 04.10.2023 р. За сумлінну поведінку та добросовісне відношення Подяка Нач. ВК

до праці в їдальні установи.

2. 04.01.2024 р. За сумлінну поведінку та добросовісне відношення Подяка Нач. ВК

до праці в їдальні установи.

3. 03.04.2024 р. За сумлінну поведінку та добросовісне відношення Подяка Нач. ВК

до праці в їдальні установи.

4. 03.07.2024 р. За сумлінну поведінку та добросовісне відношення Подяка Нач. ВК

до праці в їдальні установи.

5. 02.10.2024 р. За сумлінну поведінку та добросовісне відношення Подяка Нач. ВК

до праці в їдальні установи.

- дисциплінарні стягнення:

- дисциплінарних стягнень, в тому числі знятих чи погашених в усановленому Законом порядку, - засуджений ОСОБА_7 ., - за весь час ідбування покарання немає.

Відповідно, враховуючи вищевикладені обставини справи, суд, та інші учасники процесу, - адміністрація установи виконання покарань, прокурор, - прийшли до висновку, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення і тому заслуговує, на думку суду та інших учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, прокурора, - на застосуванні до засудженого ОСОБА_7 пільги, яка передбачена положенням ст.. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, проте, - без звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.

Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.

Так, згідно ст. 81 КК України (станом на 08.11.2024 року, - на час розгляду даного клопотання):

1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

4. У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72цього Кодексу.

Проте, до засудженого ОСОБА_7 слід використовувати положення ст. 81 КК України, в редакції, яка діяла станом до 17.03.2021 року, так як обвинувачений ОСОБА_7 скоїв злочин до вступу в законну силу змін та доповнень до ст. 81 КК України, а саме, - скоїв злочин 25.08.2017 року.

Отже, до обвинуваченого ОСОБА_7 слід застосувати положення ст. 81 КК України, яка діяла до 17.03.2021 року, згідно якої:

1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як встановлено судом з показань представника установи виконання покарань, з матеріалів кримінального провадження, з матеріалів особової справи засудженого, засуджений ОСОБА_7 з самого початку відбування покарання мав позитвину поведлінку, та на протязі всього терміну відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.

Отже, що стосується сумлінної поведінки, та добросовісного відношення до праці, то, на думку суду, такі критерії позитивної поведінки засудженого, та які є підставою для застосування положень ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, - наявні в поведінці засудженого ОСОБА_7 , так як засуджений має 5 (п`ять) заохочень за сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці, при відсутності діючих дисциплінарних стягнень, - при вповній відсутності дисциплінарних стягнень, - в тому числі знятих чи погашених в установленому Законом порядку.

Також суд наголошує на тій обставині, що кількість заохочень, отриманих засудженим ОСОБА_7 , - становить 5 (п`ять) що є ознакою не тільки повторності, а й систематичності отримання засудженим заохочень, - що позитивно сприймається судом при вирішенні питання про застосування до засудженого ОСОБА_7 пільги, якою є умовно дострокове звільнення від відбування засудженим призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.

Також суд зазначає, що в діях засудженого ОСОБА_7 міститься не проста системність в отриманні заохочень (три заохочення), а розширена системність більше трьох заохочень.

3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;

При вирішенні питання щодо умовно дострокового звільнення від основного покарання у виді позбавлення волі у відношенні засудженого ОСОБА_7 було враховано формально-юридичні та оціночні підстави.

Так, що стосується формально-юридичних підстав застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання, то вони передбачені ч. 3 ст. 81 КК України і пов`язуються з фактичним відбуттям засудженим ОСОБА_7 1/2 строку основного покарання у виді позбавлення волі.

Строк фактичного відбуття засудженим ОСОБА_7 певної частини призначеного йому покарання як формально-юридична підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залежить від кількох чинників.

Таким чинниками відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України є:

а) вид (категорія) вчиненого особою злочину, визначений відповідно до ст. 12 КК України;

Так, ОСОБА_7 засуджений за скоєння злочину, який передбачено ч. 2 ст. 286 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно, згідно з положеннями ч. 5 ст. 12 КК України ( вредакції КК станом на 31.08.2018 року, - станом на час скоєння злочитну), засуджений ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин.

Відповідно до положень ст. 25 КК України засуджений ОСОБА_7 скоїв злочин з необережності.

Отже, зглядаючись на положення ч. 5 ст. 12, ст. 25 КК України, та санкцію ч. 2 ст. 286 КК України, - засуджений ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин з необережності, станом на час слухання кримінального провадження відбув більше половини строку основного покарання у виді позбавлення волі, що дає підстави на час слухання даного кримінального провадження, а саме, - станом на 08.11.2024 року застосувати до засудженого ОСОБА_7 положення ст. 81 КК України.

З урахуванням окремих із зазначених чинників та поєднання деяких з них між собою обставин, відносно засудженого ОСОБА_7 законом встановлений загальний, (п.1 ч. 3 ст. 81 КК України), строк покарання, після фактичного відбуття якого особа може бути умовно-достроково звільнена від відбування покарання.

Відповідно, як де ОСОБА_8 , так і де факто засуджений ОСОБА_7 підпадає під положення п. 1 ч. 3 ст.. 81 КК України, так як станом на день слухання справи, - станом на 08.11.2024 року відбув більше, ніж 1/2 частину покарання, так як 1/2 строку основного покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_7 відбута ще 13 жовтня 2024 року.

Отже, що стосується формально юридичних підстав щодо застосування до засудженого ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України, - то такі є в наявності в повному обсязі.

Що ж стосується оціночних підстав умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, які передбачені ч. 2 ст. 81 КК України, то суд вважає, що їх також достатньо на даному етапі відбування покарання засудженим ОСОБА_7 призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі.

Суд на обґрунтування своєї позиції враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_7 своєю позитивною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів щире каяття у скоєному злочині, та довів своє ставлення на шлях виправлення та перевиховання.

Встановлюючи ці підстави (оціночні підстави) застосування ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_7 , суд, зокрема, - з`ясував наступні обставини:

- так, засуджений ОСОБА_7 на протязі всього часу відбування покарання мав сумлінну поведінку, а саме, - дотримувався правил внутрішнього розпорядку, виявляв сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці, підтвердженням чого є наявність в засудженого ОСОБА_7 5 (п`яти) заохочень від адміністрації установи виконання покарань за добросовісне ставлення до праці та зразкову поведінку, та позитивна характеристика щодо поведінки ОСОБА_9 під час всього періоду відбування покарання, яка міститься у висновках колонії по результатах засідання комісії щодо можливості застосування до засудженого ОСОБА_7 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України.

Також суд наголошує на тому, що згідно характеристики на засудженого, яка міститься в матеріалах справи:

- засуджений ОСОБА_7 виконав програму індивідуальної виховної роботи. Під час індивідуального спілкування засуджений виказує позитивні наміри на майбутнє, стверджує що усвідомлює що саме потрібно робити для позитивних змін в житті, має намір скористатись умовно-достроковим звільненням згідно ст.81 КК України, працевлаштуватись після звільнення, повернутись до своєї родини та вести правослухняний спосіб життя.

- засуджений ОСОБА_7 має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення;

- засуджений ОСОБА_7 має низький рівень ймовірної небезпеки для суспільства;

- протягом відбування покарання в установі ОСОБА_9 , згідно плану індивідуальної виховної роботи засудженого ОСОБА_7 було залучено до програм «Працевлаштування», «Характеристика», «Готовність до змін», які виконані за активної участі засудженого та результатами яких є залучення до робіт з благоустрою ВК та поліпшення житлово- комунальних умов перебування засуджених в установі, працевлаштування засудженого за трудовим договором в їдальні ВК, відсутність вчинюваних порушень, отримання заохочень від керівництва ВК та проходження програми виховного диференційованого впливу «Підготовка до звільнення»;

- засуджений ОСОБА_7 має стабільну правослухняну поведінку позитивного спрямування протягом всього строку відбування покарання у ВК.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , який міститься в матеріалах справи:

- комісія установи виконання покарань прийшла до висновку, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до умоно дострокового звільнення від відбування покарання, ст. 81 КК України.

Також суд пікреслює ту обставину, що засуджений ОСОБА_7 за весь час відбування покарання не має жодного дисциплінарного стягнення, в тому числі знятого чи погашеного в установленому Законом порядку.

Суд наголошує на тій обставині, що засуджений за час відбування покарання отримував заохочення на протязі всього часу відбування покарання, такі заохочення не отримані ним в останній період відбування покарання, що передував настанню пільги, яка передбачена положеннями ст. 81 КК України, а отримувалися стабільно, систематично, - на протязі всього часу відбування покарання, - що не може свідчити про те, що засудженим отримувалися заохочення лише з метою настання формально юридичних підстав для умовно дострокового звільнення, а тому отримання такої кількості заохочень (причому, їх отримання має ознаки розширеної системності більше трьох) суд розцінює як дійсне, а не мниме (про очі) ставлення засудженого на шлях виправлення та перевиховання, - що є однією із підстав для застосування до засудженого пільги, яка передбачена положеннями ст. 81 КК України.

- також суд звертає увагу, що засуджений ОСОБА_7 з самого початку прибуття в установу виконання покарань був працевлаштований в добровільному порядку, працював, та працює, причому, - сумлінно, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та матеріалами особової справи.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що засуджений приймає активну участь в житті колонії, має зразкову поведінку, - за що має 5 (п`ять) заохочень від керівництва установи покарань;

- як вбачається з матеріалів кримінального провадження (характеристика на засудженого) та особової справи засудженого, під час відбування покарання засуджений приймав активну участь в громадському житті установи колонії, виконував роботу з самообслуговування, приймає участь в роботах по благоустрою установи, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці;

- що стосується визнання вини, то засуджений ОСОБА_7 жалкує про скоєне, станом на час слухання даного кримінального провадження, - засудженим відшкодовано потерпілій стороні шкоду, причому, - шкода потепілій стороні була відшкодована ще до винесення вироку судом першої інстанції, а також засудженим відшкодовано всі судові витрати за кримінальним провадженням, за яким його було засуджено.

- також суд враховує ту обставину, що засуджений має позитивний намір після гіпотетичного звільнення з місць позбавлення волі влаштуватися на роботу, мати гідну заробітну плату, - тобто здійснити ресоціалізацію.

Відповідно, з огляду на вищедосліджені обставини в судовому засіданні, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_7 , яку суд визнає як щире каяття, та яка підтверджена належними та допустимими доказами (характеристика на засудженого, яка видана установою виконання покарань, довідка про заохочення та дисциплінарні стягнення, яка видана установою виконання покарань, показаннями представника установи виконання покарань), причому, поведінку засудженого ОСОБА_7 суд розцінює саме як щире розкаювання, а не «мниме, про очі», розкаювання, яке лише спрямоване на застосування до засудженого пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від відбування покарання;

Відповідно, суд вважає, що відбутий засудженим ОСОБА_7 строк покарання, - є співрозмірним з вчиненим ним злочину, його наслідкам, та обставин відбуття ним покарання (поведінка засудженого під час відбування покарання), які судом зазначено вище.

Відповідно, суд вважає, що для наявності оціночних підстав для застосування положення ст. 81 КК України необхідно, щоб засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.

- Окрім того, дослідивши матеріали справи, суд позитивно сприймає характеристику установи відбування покарання щодо тієї обставини, що засуджений ОСОБА_7 по місцю відбування покарання характеризується лише з позитивної сторони, а також суд позитивно сприймає висновок, в якому вказано, що ОСОБА_7 за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування умовно дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України.

Відповідно, суд, оцінючи поведінку засудженого ОСОБА_7 в розрізі оціночних підстав для застосування положень ст. 81 КК України, зазначає, що поведінка засудженого в повній мірі свідчить про його остаточне ставлення на шлях виправлення та перевиховання, тому до нього може бути застосоване положення ст. 81 КК України, - умовно дострокове звільнення від призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, суд в даному випадку звертає увагу на положення ст. 6 КВК України.

Так, згідно ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно, зглядаючись на вищевказані норми права, суд вважає, що для застосування пільги, яка передбачена ст. 81 КК України необхідно, щоб в діях засудженого, який відбуває покарання, однозначно були в наявності ознаки ресоціалізації.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, отримання 5 (п`яти) заохочень, при повній відсутності діючих дисциплінарних стягнень (в тому числі знятих чи погашених в установленому Законом порядку), категорично позитивна характеристика установи покарань на особу засудженого, - свідчить, на думку суду, - про систематичність (розширену) дій засудженого ОСОБА_7 , які спрямовані на його виправлення та перевиховання, про наявність дійсного (а не про очі) процесу ресоціалізації.

Поведінка засудженого ОСОБА_7 в установі відбування покарання свідчить лише про його правослухняну поведінку під час всього періоду відбування покарання, що, на думку суду, свідчить про факт правослухняної поведінки, що є безумовною підставою для застосування до засудженого ОСОБА_7 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність як формально-юридичних, так і наявність в достатньому обсязі оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, тому суд приймає рішення про задоволення подання Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» ОСОБА_6 , про умовно дострокове звільнення від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_7 , тобто, - про застосування до засудженого положень ст. 81 КК України.

При вирішенні даного питання судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_10 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання на даній стадії відбування покарання, - не буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної, так і виправної складової, тобто, на думку суду, - застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_7 на даному етапі відбування покарання, - є обґрунтованим.

Окрім того, суд зазначає, що процес виправлення та перевиховання засудженого підтверджується належними та допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, та які наведено вище.

Відповідно, на думку суду, за час відбування покарання засуджений мав достатню кількість заохочень, що має ознаки розширеної систематичності, засуджений в добровільному порядку з самого початку відбування покарання влаштувався на роботу, згідно висновку установи виконання покарання характеризується лише з позитивної сторони, та, відповідно, на думку адмінстрації установи виконання покарань, - заслуговує на застосування до нього положення ст. 81 КК України.

Відповідно, з суб`єктивної сторони суд оцінює залишок невідбутого покарання у виді 1 (одного) року 156 днів позбавлення волі з загалу терміну призначеного судом основного покарання, - 3 (трьох) років позбавлення волі, - як фактично заключний етап відбування покарання, який з огляду на норми КК України, які регулюють порядок застосування до засуджених пільг (ст.ст. 81, 82 КК України), та поведінку засудженого, - дає підставу для суду застосувати пільгу до такого засудженого.

Слід зазначити також те, що висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо, - що судом зроблено вище шляхом обгрунтування в мотивувальній частині даної ухвали.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Отже, за весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_7 отримав 5 (п`ять) заохочень, та, - поруч з цим, - станом на час слухання даного кримінального провадження не має діючих дисциплінарних стягнень, (в тому числі знятих чи погашених в установленому Законом порядку), що, на думку суду,- вказує на ту обставину, що засуджений ОСОБА_7 бажає настання не лише формально юридичних підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України, (відбуття певного строку покарання, по сплину якого можливе застосування пільги), а й бажає настання оціночних підстав, (визнання вини, щире каяття, добросовісне відношення до праці, сумлінна поведінка, добровільне відшкодування шкоди, завданої злочином, тощо).

Отже, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст.. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, що і вбачається в поведінці засудженого ОСОБА_7 на протязі всього часу відбування покарання, що, на думку суду, - є достатніми оціночними обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст.. 81 КК України, - з позитивної сторони.

Відповідно, суд вважає, що дії засудженого відповідають вимогам щодо застосування положень, які передбачені ст.. 81 КК України та відповідають положенням ст.. 9 КВК України.

Обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні в рамках даного кримінального провадження, - свідчать про наявність в діях засудженого ОСОБА_7 в необхідному, достатньому обсязі позитивних чинників, при відсутності (станом на час розгляду клопотання установи виконання покарань) негативних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою, яка розцінюється як судом, так і іншими учасниками процесу, - представником ВК, прокурором, - як лише позитивна, - став на шлях виправлення та виховання.

Суд вважає, що посилання засудженого ОСОБА_7 на його позитиву характеристку за місцем відбування покарання, наявність заохочень, при повній відсутності діючих дисциплінарних стягнень, - свідчить про виправлення засудженого, оскільки сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, який визначено ст.ст. 67, 130 КВК України, але й те, що засуджений подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

При цьому, під сумлінною поведінкою слід розуміти зразкове додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни, що передбачає не тільки відсутність діючих стягнень, а й відсутність як знятих чи погашених в установленому законом порядку стягнень, відсутність факту профілактичних бесід на комісії установи.

Суд вважає, що матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого, показання представника установи виконання покарань містять достатню кількість даних, які беззаперечно вказують на ту обставину, що поведінка засудженого ОСОБА_7 відповідає вищезазначеним критеріям, та є прикладом для наслідування для інших засуджених.

Аналіз характеристики засудженого, дані про повну відсутність стягнень та наявність лише заохочень, ричому в значній кількості, дані про відсутність фактів профілактичних бесід за порушення режиму відбування покарання, зміст пояснень представника виправної установи указують на те, що поведінка засудженого та його ставлення до праці є нормальними для засуджених тієї категорії, які стали на шлях виправлення та перевиховання, і, відповідно, - в своїй сукупності свідчать про доведеність засудженим ОСОБА_7 свого виправлення та перевиховання.

Із урахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_7 , остаточного його ставлення на шлях виправлення та перевиховання в позитивному розумінні, тому вважає, що в даному випадку є всі підстави для застосування до засудженого ОСОБА_7 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України.

Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст.ст. 537, 539 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно, суд при вирішенні даного питання враховував ті обставини, що у діях засудженого ОСОБА_7 , як вбачається з пояснень учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, позиції прокурора, матеріалів провадження, - засуджений своєю поведінкою довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання, щиро розкаявся у скоєному злочині, - що є безумовною підставою для задоволення клопотання установи виконання покарання.

Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_7 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.ст. 12, 50, 81, ч. 3 ст. 286 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , про умовно дострокове звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі у відношенні засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнідинці Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , має ІІІ групу інвалідності, засудженого:

- 27 квітня 2020 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки, (вирок набрав законної сили 27.10.2020 року);

- 27.10.2020 року згідно ухвали Чернігівського апеляційного суду, - апеляційні скарги залишено без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 без зміни;

- 09.06.2021 року Верховним Судом винесено Постанову, згідно якої ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення, -

- який з 15.04.2023 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 12.06.2023 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнідинці Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , має ІІІ групу інвалідності, засудженого:

- 27 квітня 2020 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки, (вирок набрав законної сили 27.10.2020 року);

- 27.10.2020 року згідно ухвали Чернігівського апеляційного суду, - апеляційні скарги залишено без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 без зміни;

- 09.06.2021 року Верховним Судом винесено Постанову, згідно якої ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення, -

- який з 15.04.2023 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 12.06.2023 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, - умовно достроково на 1 (один) рік 5 місяців 6 днів, або, - на 1 (один) рік 156 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1