Провадження №1-кс/369/3339/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 27.06.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченими ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчої судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 27.06.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченими ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 26.06.2024 року у точно не встановлений час до завідуючої центру неврології та нейрохірургії з інсультним блоком КНП «Лікарня інтенсивного лікування» Боярської міської ради, яка знаходиться за адресою вул. Соборності, 51, м. Боярка Фастівського району Київської області, ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу скарг на стан здоров`я та проходження відповідного лікування.

У цей час у ОСОБА_4 , яка розуміла протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, всупереч інтересам служби, виник злочинний корисливий умисел, направлений на пропозицію здійснити вплив на прийняття рішення членами невстановленої на даний час МСЕК, тобто особами уповноваженими на виконання функцій держави, для позитивного вирішення питання щодо встановлення ОСОБА_5 групи інвалідності, за надання неправомірної вигоди для себе та її подальше одержання. При цьому ОСОБА_4 , усвідомлюючи складність та багатоетапність процесу встановлення особі групи інвалідності, планувала залучити до вказаної протиправної діяльності інших лікарів лікарні, де вона працює.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 26.06.2024 року, перебуваючи в своєму службовому кабінеті КНП «Лікарня інтенсивного лікування» Боярської міської ради, за адресою вул. Соборності, 51, м. Боярка Фастівського району Київської області висловила ОСОБА_5 протизаконну пропозицію здійснити вплив на прийняття невстановленими на даний час особами з числа членів невстановленої на даний час МСЕК рішення щодо встановлення ОСОБА_5 групи інвалідності за надання для себе, тобто ОСОБА_4 , неправомірної вигоди орієнтовною сумою 2-3 тисячі доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26.06.2024 становить 81 309-121 963,5 грн.

При цьому, ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_5 , що працює в сфері охорони здоров`я вже тривалий час і у неї склались міцні дружні та професійні зв`язки із рядом лікарів КНП «Лікарня інтенсивного лікування» Боярської міської ради та членами МСЕК, які дозволять їй забезпечити проходження ОСОБА_5 фіктивного лікування у вказаній лікарні, підготовку пакету необхідних документів для їх розгляду МСЕК та прийняття у подальшому членами МСЕК рішення щодо встановлення ОСОБА_5 групи інвалідності на підставі тих захворювань, які визначать ОСОБА_4 та інші лікарі з числа її колег та знайомих, внаслідок чого створила у ОСОБА_5 враження щодо реальної можливості вчинити вказані дії.

Надалі, ОСОБА_4 у точно не встановлений досудовим розслідуванням час і місці, але не пізніше 10.07.2024 року зустрілася із лікарем травматологом КНП «Лікарня інтенсивного лікування» Боярської міської ради ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повідомила останньому інформацію про можливість протизаконного корупційного збагачення внаслідок здійснення впливу на прийняття членами МСЕК рішення щодо встановлення ОСОБА_5 групи інвалідності за надання для них, тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , неправомірної вигоди.

Після цього ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, всупереч інтересам служби, під час виконання своїх службових обов`язків, вступив у попередню змову з ОСОБА_4 та обоє вирішили незаконно збагатитись, шляхом отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 задля здійснення впливу на членів МСЕК щодо позитивного вирішення ними питання про встановлення останньому групи інвалідності.

Надалі, об`єднані єдиним злочинним умислом, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, спрямованого на незаконне отримання неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , розподілили між собою ролі задля досягнення спільної злочинної мети.

Зокрема, ОСОБА_4 як співучасник злочину, будучи лікуючим лікарем ОСОБА_5 мала комунікувати із ним, підшукувати та зафіксувати у нього фіктивні діагнози, необхідні для подальшого отримання підстав для встановлення йому групи інвалідності, поміщати його на фіктивне стаціонарне лікування, що також мало створити штучні підстави для отримання інвалідності, готувати як лікуючий лікар необхідний пакет документів для передання їх на розгляд ЛКК та у подальшому для МСЕК для встановлення йому групи інвалідності, підшукати зручне для учасників злочину МСЕК, члени якого погодяться прийняти рішення на користь ОСОБА_5 , а у подальшому впливати на членів такої МСЕК для прийняття ними позитивного рішення щодо встановлення ОСОБА_5 групи інвалідності.

У той же час ОСОБА_6 , як інший співучасник, повинен допомагати ОСОБА_4 встановлювати фіктивні діагнози, які б створили підстави для подальшого отримання ОСОБА_5 групи інвалідності, підшукати для нього сімейного лікаря, який буде залучений у цей процес, отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_5 та в подальшому розділити її між собою та ОСОБА_4 , підшукати зручне для учасників злочину МСЕК, а у подальшому впливати на членів такої МСЕК, члени якого погодяться прийняти рішення на користь ОСОБА_5 , а у подальшому впливати на них для прийняття ними позитивного рішення щодо встановлення ОСОБА_5 групи інвалідності.

При цьому, співучасники злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , у точно невстановлений час, але не пізніше 10.07.2024 року, будучи обізнані про посилення в державі боротьби із протиправним отриманням груп інвалідності, вирішили збільшити розмір неправомірної вигоди, яку вони планували отримати від ОСОБА_5 за вплив на прийняття членами МСЕК рішення щодо встановлення йому групи інвалідності, та збільшили її до 12 000 доларів США, що станом на 10.07.2024 року становить 489 194,40 грн.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_4 , виконуючи роль співвиконавця злочину, 10.07.2024 року, у телефонній розмові із ОСОБА_5 повідомила останньому, що обговорила питання впливу на членів МСЕК для встановлення йому групи інвалідності із ОСОБА_6 та повідомила про необхідність передачі за це неправомірної вигоди в розмірі не менше 10 000 доларів США, внаслідок чого висловила пропозицію здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за попередньою змовою групою осіб, та повідомила про необхідність подальших зустрічей із нею та ОСОБА_6 .

Крім того, реалізуючи вказаний спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 протягом червня-серпня 2024 року забезпечила створення документів, у яких містилися недостовірні відомості щодо діагнозів ОСОБА_5 та нібито проходження ним стаціонарного лікування у неї як у лікуючого лікаря в КНП «Лікарня інтенсивного лікування» Боярської міської ради у період часу з 26.06.2024 року по 02.07.2024 року та з 19.08.2024 року по 28.08.2024 року.

У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел із ОСОБА_6 , 31.07.2024 близько 14 год, перебуваючи у своєму робочому кабінеті в КНП «Лікарня інтенсивного лікування» Боярської міської ради за адресою АДРЕСА_1 , уточнюючи свою протиправну пропозицію здійснити вплив на прийняття рішення членами МСЕК про встановлення ОСОБА_5 групи інвалідності, довела до відома останнього, що для позитивного вирішення питання йому необхідно передати неправомірну вигоду у загальній сумі 12 000 доларів США. Крім того, перебуваючи у вказаному місці, 31.07.2024 року близько 14 год довела до відома ОСОБА_5 , що він має передати ОСОБА_6 при наступній зустрічі частину із обумовленої ними суми неправомірної вигоди у розмірі 3 000 доларів США, внаслідок чого висловила пропозицію здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за попередньою змовою групою осіб.

Після чого, 12.08.2024 року близько 19 год ОСОБА_4 , виконуючи відведену їй роль як співвиконавця злочину, діючи спільно із ОСОБА_6 , в телефонній розмові з ОСОБА_5 повідомила останньому про необхідність зустрічі із нею та ОСОБА_6 15.08.2024 року для передачі обумовленої раніше частини неправомірної вигоди у сумі 3 000 тис. доларів США.

У подальшому, 15.08.2024 року близько 11 год ОСОБА_6 , виконуючи відведену йому роль як співвиконавця злочину, діючи спільно із ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік адміністративного приміщення КНП «Лікарня інтенсивного лікування» Боярської міської ради за адресою АДРЕСА_1 , знову довів до відома ОСОБА_5 , внаслідок чого скоїв пропозицію здійснити вплив на прийняття рішення членами МСЕК щодо встановлення ОСОБА_5 групи інвалідності за отримання ним та ОСОБА_4 пропозицію надання їм неправомірної вигоди у сумі 10-12 000 тис. доларів США, та повідомив про можливість передання еквівалента такої неправомірної у валюті Євро.

Надалі, 15.08.2024 року близько 11 год. ОСОБА_6 , виконуючи відведену йому роль як співвиконавця злочину, діючи спільно із ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, перебуваючи неподалік адміністративного приміщення КНП «Лікарня інтенсивного лікування» Боярської міської ради за адресою АДРЕСА_1 , на виконання раніше озвученої ОСОБА_4 та ним пропозиції здійснити вплив на прийняття рішення членами МСЕК щодо встановлення ОСОБА_5 групи інвалідності за отримання ними неправомірної вигоди у загальній сумі 12 000 доларів США, одержав від ОСОБА_5 частину обумовленої ним та ОСОБА_4 неправомірної вигоди у розмірі 3000 Євро, що станом на 15.08.2024 становить 136 649,10 грн., внаслідок чого скоїв одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинене групою осіб за попередньою змовою.

З показів заявника ОСОБА_5 встановлено, що передача частини неправомірної вигоди у розмірі 3000 Євро відбувалась неподалік адміністративного приміщення КНП «Лікарня інтенсивного лікування» Боярської міської ради за адресою АДРЕСА_1 , при цьому зустрічі заявника із фігурантами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на яких обговорювались деталі вчинення злочину, обставини проходження заявником фіктивного лікування, складалися із даного приводу документи, також відбувались в адміністративному приміщенні вказаної лікарні.

13.11.2024 року на підставі постанови слідчого про проникнення до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчого суддді, в період часу з 06 год 57 хв по 08 год 09 хв, був проведений невідкладний обшук земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:5006, яка огороджена парканом на якому розміщена табличка з надписом «Січових Стрільців 46А», що в м. Боярка Фастівського р-ну, Київської обл. На вказаній земельній ділянці розміщений двоповерховий будинок в якому проживає ОСОБА_7 , при обшуці якого в книзі з назвою «Уголовное дело №5 Кримінальна справа Василя Стуса», яка знаходилась на другій поличці письмового столу спальної кімнати ОСОБА_8 ? ОСОБА_9 , виявлено та вилучено одну купюру 50 (п`ятдесят) Євро з серійним номером RC, що запаковано до спеціального пакету CRI1191358. Крім цього ОСОБА_10 при обшуці добровільно надано власний мобільний телефон марки «Galaxy А5456» моделі SM-A546E/DS, серійний номер НОМЕР_1 , з встановленою сім картою НОМЕР_2 , ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , що запаковано до спеціального пакету RIC2102633.

13.11.2024 року слідчим СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області винесена постанова про визнання вище вказаних предметів та грошових коштів речовим доказом у даному кримінальному провадженні в порядку ст. 98 КПК України

13.11.2024 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.2 ст.369-2 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, у даному випадку готівкові кошти у валюті Євро, які ОСОБА_4 та ОСОБА_6 отримали від ОСОБА_5 і є майном, яке було здобуте у результаті вчинення кримінального правопорушення, що розслідується.

Згідно з матеріалами досудового розслідування встановлено, що вилучена купюра 50 (п`ятдесят) Євро з серійним номером RC, є однією із купюр яка надавалась ОСОБА_5 для передачі як неправомірна вигода ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

У вилученому мобільному телефоні, що належить ОСОБА_12 , може міститись інформація із месенджерів WhatsApp, Telegram, Viber тощо дадуть змогу підтвердити наявну у сторони обвинувачення інформацію про її причетність до вчинення злочину, узгодження між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 своїх злочинних дій, розподілу отриманої неправомірної вигоди, шляхом спілкування, переписок, обміном файлами, встановити осіб із числа МСЕК, яких останні планували залучити для призначення ОСОБА_5 групи інвалідності та інших осіб, причетних до вчинення злочину.

Прокурор вказує, що зазначене вище майно, що було вилучене, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, прокурор просив суд накласти арешт в рамках кримінального провадження №0000079 від 27.06.2024 року на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 13.11.2024 року території земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:5006, площею 0,0412 га. в тому числі житлового будинку розташованій на ній, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у сумі 50 (п`ятдесят) Євро з серійним номером RC, що запаковано до спеціального пакету CRI1191358, які є предметом вчиненого правопорушення; мобільний телефон марки «Galaxy А5456» моделі SM-A546E/DS, серійний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 , який запакований до спеціального пакету RIC2102633.

У судове засідання прокурор не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 27.06.2024 року, шляхом встановлення заборони на відчуження, користування та розпоряджання на тимчасово вилучене майно, яке вилучене майно під час проведення обшуку 13.11.2024 року території земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:5006, площею 0,0412 га в тому числі житлового будинку розташованій на ній, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- грошові кошти у сумі 50 (п`ятдесят) Євро з серійним номером RC, що запаковано до спеціального пакету CRI1191358, мобільний телефон марки «Galaxy А5456» моделі SM-A546E/DS, серійний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 , який запакований до спеціального пакету RIC2102633.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14