Справа № 159/5019/24 Провадження №11-сс/802/346/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без права внесення застави, щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0001013.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Зазначено і про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, що стверджується матеріалами кримінального провадження, а також існують підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Посилаючись на це, слідчий у поданому клопотанні просить застосувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, так як існують обґрунтовані ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. При цьому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.08.2024 таке клопотання слідчого задоволено.

Підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Ковель Волинської області, з вищою освітою, не працевлаштованому, який є особою з обмеженими можливостями 3-ої групи, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04.09.2024 включно.

Також підозрюваному ОСОБА_8 визначено розмір застави - 80000 грн., з метою забезпечення виконання ним покладених на нього обов`язків, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; повідомити слідчого, прокурора, суд про адресу фактичного проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками у цьому кримінальному провадженні під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

У задоволенні клопотання сторони захистку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, - відмовлено.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке відноситься до умисного тяжкого злочину, його особу, а також існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що й дає обґрунтовані підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою. При цьому, жоден більш м`який запобіжних захід не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам. Разом з тим, з урахуванням особи підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та ризику втечі, слідчий суддя у відповідності до ч.3 ст.183 КПК України вважав за можливе визначити розмір застави.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та застосувати щодо підозрюваного лише такий запобіжний захід як тримання під вартою і без визначення розміру застави. Так, прокурор зазначає про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який є умисним тяжким злочином, а також наявність доведених ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Вказує і про те, що підозрюваний не визнає свою винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення, а показує, що ударів потерпілому завдав внаслідок самооборони. Також, підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований. Ключові свідки у кримінальному провадженні являються знайомими ОСОБА_8 , з якими він підтримує дружні відносини. Також він обізнаний де проживає потерпілий і його рідні. Зважаючи на такі обставини, прокурор вважає, що судове рішення в частині обрання слідчим суддею запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком законним і обґрунтованим. Водночас, прокурор не погоджується з рішення слідчого судді в частині визначення застави, оскільки вважає, що такий не відповідає положенням ч.4 ст.183 КПК України, де зазначено, що слідчий суддя має право не визначати розмір застави, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку прокурора і слідчого, які апеляційну скаргу підтримали і просили задовольнити, підозрюваного та його захисника, які її заперечили та просили залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею дотримані в повній мірі.

Так, судом вірно встановлено, і це повністю відповідає матеріалам кримінального провадження, що слідчим відділом Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001013 від 03.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , якого 03.08.2024 було затримано, а 04.08.2024, - йому повідомлено про підозру у його вчиненні. При цьому, обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким, як вбачається із судового рішення, слідчий суддя дав належну правову оцінку.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_8 , його вік та стан здоров`я, інших даних про його особу, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави.

Прокурор не оспорює рішення в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою і, водночас, вважає незаконним його в частині визначення розміру застави.

З цього приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно із ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст.194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч.4 цієї статті.

Водночас, ч.4 ст.183 КПК України визначає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого ст.ст.255-255-3 КК України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Апеляційний суд вважає, що в даному випадку слідчий суддя фактично враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 КПК України, прийшов до вірного висновку про необхідність та можливість визначення розміру застави щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Як встановлено судом, підозрюваний раніше не судимий, має місце реєстрації проживання та постійне місце проживання, являється особою з інвалідністю 3-ї групи, даних про негативну його характеристику матеріали провадження не містять.

Окрім того, як встановлено судом, на день апеляційного розгляду визначений слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі розмір застави вже сплачений і, при цьому, будь-яких дій щодо невиконання підозрюваним процесуальних обов`язків, сторона обвинувачення не навела.

При цьому, посилання прокурора на заборону визначення розміру застави в даному кримінальному провадження з огляду на вчинений злочин (ч.1 ст.121 КК) із посиланням на норми п.1 ч.4 ст.183 КПК України є таким, що не береться до уваги, оскільки дана норма закону визначає право суду щодо визначення чи не визначення розміру застави з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177 та 178 КПК України.

Таким чином, вищенаведені й усі інші доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду фактично були належним чином враховані слідчим суддею місцевого суду, і з урахуванням наведених вище мотивів на даний час не вказують про неможливість визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Будь-яких порушень норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді