Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/7661/24
Провадження № 1-кп/644/822/24

УХВАЛА

Іменем України

10 жовтня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

захисника адвоката ОСОБА_12 ,

захисника адвоката ОСОБА_13 ,

захисника адвоката ОСОБА_14 ,

захисника адвоката ОСОБА_15 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості за яким внесені до ЄРДР за № 0001350 від 22.11.2023 р. у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст.353 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.4 ст.189 КК України, у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України, у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України, у відношенні ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості за яким внесені до ЄРДР за № 0001350 від 22.11.2023 р. у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст.353 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.4 ст.189 КК України, у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України, у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України, у відношенні ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України.

Прокурором ОСОБА_3 заявлене клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . огли, ОСОБА_8 строку тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає та наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, а саме ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 та адвокат ОСОБА_12 заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , вважали, що ризики, зазначені прокурором, не доведені, а тому клопотання прокурора є таким, що не підлягає задоволенню.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_12 просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, підтримав думку своїх захисників.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_13 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , просив обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, підтримав думку свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_14 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , просив суд обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, підтримав позицію свого захисника.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 та адвокат ОСОБА_12 заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , вважали, що ризики, зазначені прокурором, не доведені, а тому клопотання прокурора є таким, що не підлягає задоволенню.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 подав суду клопотання, в якому просив суд змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби, у разі визнання недоцільним клопотання про зміну запобіжного заходу визначити ОСОБА_7 заставу у помірному розмірі з покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, підтримав думку своїх захисників.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи, встановила наступне.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2024 р., 07.05.2024 р., 02.07.2024 р., 29.08.2024 р. обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2024 року обвинуваченому ОСОБА_7 огли обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2024 р., 07.05.2024 р., 02.07.2024 р., 29.08.2024 р. обвинуваченому ОСОБА_7 огли продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.03.2024 року обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2024 р., 19.06.2024 р., 14.08.2024 р. обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2024 р., 19.06.2024 р., 14.08.2024 р. обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Зазначені прокурором ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України,були встановлені ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного захожу у виді тримання під вартою та на даний час не перестали існувати.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи реальність та невідворотність покарання, а також те, що у разі засудження за вчинення інкримінованих злочинів судом може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі, або при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватись від суду та намагатися уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Разом з цим, суд враховує, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим його було оголошено у розшук.

Крім того, за матеріалами клопотання прокурора - стосовно останнього на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження, у якому ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України. На теперішній час розгляд справи зупинено у зв`язку із мобілізацією ОСОБА_5 . Однак, відповідно інформації, наданої керівництвом ВЧ 7403, ОСОБА_5 вважається таким, що самовільно залишив розташування частини, за цим фактом слідчими ДБР внесено відомості до ЄРДР.

Окрім того, суд враховує, що на теперішній час не допитані свідки та потерпілі, таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 може впливати на свідків та потерпілих з метою зміни їх показів на свою користь (ризики, передбачені п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України).

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи реальність та невідворотність покарання, а також те, що у разі засудження за вчинення інкримінованих злочинів судом може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі, або при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватись від суду та намагатися уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Разом з цим, суд враховує, що ОСОБА_8 переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим його було оголошено у розшук. Затримано останнього прикордонниками при спробі нелегального перетину державного кордону.

Окрім того, суд враховує, що на теперішній час не допитані свідки та потерпілі, таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 може впливати на свідків та потерпілих з метою зміни їх показів на свою користь (ризики, передбачені п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України).

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи реальність та невідворотність покарання, а також те, що у разі засудження за вчинення інкримінованих злочинів судом може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі, або при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватись від суду та намагатися уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Разом з цим, суд враховує, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем та може нести службу, у тому числі, де тривають бойові дії, та місцезнаходження військової частини в якій він несе військову службу, у будь-який час може змінити місце дислокації, і таким чином може спробувати переховуватись від суду.

Окрім того, суд враховує, що на теперішній час не допитані свідки та потерпілі, таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 може впливати на свідків та потерпілих з метою зміни їх показів на свою користь (ризики, передбачені п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України).

За таких обставин, з метою забезпечення гарантування присутності обвинувачених під час подальшого провадження, суд приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можуть запобігти зазначеним ризикам.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження обвинуваченим строку запобіжного суд, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, у рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачуються, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . огли, ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , прокурор в клопотанні зазначив, що ОСОБА_7 огли , усвідомлюючи реальність та невідворотність покарання, а також те, що у разі засудження за вчинення інкримінованих злочинів судом може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі, або при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватись від суду та намагатися уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Разом з цим, суд враховує, що ОСОБА_7 , до кримінальної відповіцдальності притягується вперше, за наданою стороною захисту інформацією (характеристики з місця проживання, учбових закладів) має постійне місце проживання в м. Харкові, де проживає з родиною, за місцем мешкання характеризується тільки з позитивної сторони.

Посилання прокурора про те, що ОСОБА_7 огли, маючи родичів в Азербайджанскій республіці, враховуючи, що на території України по теперішній час триває воєнний стан, незважаючи на ускладнену процедуру виїзду за кордон, перебуваючи на волі, може перетнути державний кордон України суд вважає такими, що не знаходять свого підтвердження, оскільки як сам обвинувачений так і його родина досить тривалий час проживають в Україні, мають у власності своє житло.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_7 огли адвокатом ОСОБА_12 подано клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби, а також зазначено, що в разі, якщо суд не прийде до висновку про можливість задоволення клопотання, застосувати до обвинуваченого можливість внесення застави.

За таких обставин суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання сторони обвинувачення, а саме в частині щодо можливості визначення застави при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Щодо визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 , суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У своєму рішенні у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ відзначив, що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

З урахуванням викладених обставин, ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, майнового та сімейного стану обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає за можливе визначити розмір застави у сумі 302 800 грн., що становить 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В разі внесення застави обвинувачений підлягає звільненню з-під варти та в такому випадку на нього покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування або суду;

2) повідомляти прокурора, суд про необхідність зміни свого місця проживання або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України, в разі їх наявності;

4) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу органу досудового розслідування або суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Керуючись ст .ст. 314-317, ст. 176 главою 18 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.4 ст.189 КК України продовжити до 08 грудня 2024 року.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України продовжити до 08 грудня 2024 року.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України продовжити до 08 грудня 2024 року.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України продовжити до 08 грудня 2024 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суму застави у розмірі 302 800 грн., що становить 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області до спливу терміну тримання під вартою.

Реквізити для внесення застави: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; Банк отримувача ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0006674.

У разі внесення застави в розмірі 302 800 грн. обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування або суду;

2) повідомляти прокурора, суд про необхідність зміни свого місця проживання або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України, в разі їх наявності;

4) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу органу досудового розслідування або суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 огли адвоката ОСОБА_12 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 огли запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби відмовити.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Апеляційна скарга на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - подається протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 11 жовтня 2024 року о 09 годині 45 хвилин.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1