Справа № 944/5149/24
Провадження №1-кс/944/668/24
УХВАЛА

09.10.2024 рокум.Яворів

Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в м.Яворів у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

до Яворівського районного суду Львівської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо невнесення відомостей до ЄРДР, у якій просить поновити строк для оскарження бездіяльності слідчого, скаргу задовольнити та зобов`язати службову особу Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області внести відомості до ЄРДР за заявою про злочин та протягом 24 годин з моменту внесення таких відомостей, надати витяг з ЄРДР.

В обґрунтування поданої скарги зазначає, що зі змісту судового рішення йому стало відомо про те, що: « випадково в матеріалах кримінальної справи (текст рішення суду) за його скаргою на бездіяльність слідчого Яворівського РВП ГУНП у Львівській області стало відомо про те, що мовою оригіналу з тексту судового рішення: «З рапорту інспектора СЮП Яворівського РВП ГУНП у Львівській області від 19.09.2023 року встановлено, що в ході проведення перевірки було встановлено, інформація подана у письмовому зверненні з приводу неналежного виконання батьківських обов?язків ОСОБА_4 відносно малолітньої сина ОСОБА_5 не знайшла свого підтвердження, оскільки матір неодноразово зверталась в Яворівський РВП з письмовою заявою щодо встановлення місця перебування сина Кирила та з приводу створення перешкод у спілкуванні з малолітнім сином колишнім чоловіком ОСОБА_3 . На момент звернення ОСОБА_4 від 02.05.2022 та від 23.06.2022, ОСОБА_3 разом з сином проживав у АДРЕСА_1 ». Однак, з відповіді Жовтанецької сільської ради підтверджується факт спілкування ОСОБА_4 з сином Кирилом, а також відповідним органом спростовується факт здійснення ОСОБА_3 (тобто мною) будь-яких протиправних дій». На його думку ОСОБА_4 , з метою приховування своєї материнської бездіяльності відносно малолітньої дитини, знаючи про його місце перебування, безпідставно та протизаконно декілька раз зверталась до правоохоронців Яворівського РВП та надавала неправдиві свідчення, а також вводила правоохоронців в оману.

З цього приводу він звернувся до Яворівського РВП, із повідомленням про злочини, покарання за які передбачене ст.383, 384 КК України. Однак листом Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області №11844/04/64 від 02.08.2024 та № А75/А-16/04/64 від 16.08.2024, його було повідомлено про те, що ознаки кримінального чи адміністративного правпорушення відстуні, тому підстав вносити заяву до ЄРДР не має. Також повідомлено про те, що він у повинен звернутися до суду із заявою про захист від недостовірної інформації в порядку цивільного провадження, що ОСОБА_3 вважає протиправним, повідомлення ним отримано лише 06.09.24 йому безпідставно було відмовлено у внесенні заяви про злочин до ЄРДР. Що стало підставою для звернення зі каргою до свідчого судді.

У судове засідання 09.10.2024 ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутності. Вимоги скарги підтримав в повному обсязі.

Яворівським РВП ГУ НП у Львівській області явку представника на судове засідання не забезпечено, незважаючи на належне повідомлення про дату та час його проведення. Про причини неявки та правову позицію щодо скарги, суд не повідомлено. Водночас на адресу суду скеровано матеріали за повідомленням ОСОБА_3 про злочин.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст.306 КПК України, слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги за відсутності учасників провадження.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши обставини, які викладені в скарзі, та додані до неї матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно із ч.1ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності; якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Заявник у своїй скарзі стверджує, що отримав копію повідомлення Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області лише 06.09.2024, а зі скаргою звернувся до слідчого судді 07.09.2024, що підтверджується штампом на поштовому конверті, із зазначенням вказаної дати.

Враховуючи те, що в матеріалах справи та кримінального провадження відсутні відомості про факт отримання заявником копії оскаржуваної постанови раніше як 06.09.2024, на думку слідчого судді наявні підстави для задоволення клопотання заявника та поновлення строку для звернення до суду із скаргою.

Як встановив слідчий суддя, 18.07.2024 та 29.07.2024 до Яворівської окружної прокуратури Львівській області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , в якому останній зазначає, що викладені у заявах ОСОБА_4 факти (про які йому взагалі не відомо взагалі, що його (чи дитину) хтось розшукує з поліції Яворівського РВП тощо. Зазначає, що заявник законослухняна людина, жодного разу не вчиняв будь-яких протиправних дій, ніколи не перешкоджав матері у спілкуванні з сином. 3 інформації, яка йому стала відома: ОСОБА_4 безпідставно, бездоказово (з невідомо якої причини) звинуватила заявника у тому, що ОСОБА_3 нібито приховував сина, а також створював перешкоди матері у спілкуванні з Кирилом).

Беззаперечно вважає, що в діях ОСОБА_4 02.05.2022 та 23.06.2022, коли вона зверталась в Яворівський РВП з письмовою заявою щодо встановлення місця перебування сина Кирила та з приводу створення перешкод у спілкуванні з малолітнім сином колишнім чоловіком ОСОБА_3 , є склад злочинів, за які передбачена відповідальність за ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України. ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_4 здійснює злочинні дії тому просив внести його повідомлення до ЄРДР.

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Внесення відомостей в ЄРДР належить до компетенції слідчого, дізнавача, прокурора, яка реалізується ними дискреційно з правових підстав та у порядку, що визначені процесуальним законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Відтак, слідчий суддя, вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для внесення даних до ЄРДР, отже, і про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги, повинен робити такі висновки саме з дослідження заяви особи про вчинений, на її думку, злочин.

Згідно з ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298.

Так, згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Наведене узгоджується з вимогами ч.4, 5 ст.214 КПК України.

Аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення для того, щоб технічно внести дані відомості до відповідних розділів реєстру. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність його ознак. Такими даними є фактичне зазначення відомостей, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Крім того, норми чинного кримінального процесуального законодавства встановлюють обов`язок здійснити фіксування наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, достатніх для реалізації завдань кримінального провадження, визначених у ст.2 Кримінального процесуального кодексу України, а не будь-якої інформації, направленої особою як заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши зміст повідомлення ОСОБА_3 про злочин, слідчий суддя дійшов висновку, що у даному повідомленні відсутнє будь-яке обґрунтування об`єктивної сторони злочину.

Доводи повідомлення зводяться виключно до того, що ОСОБА_4 як мати не виконує батьківські обов`язки щодо спільного малолітнього сина ОСОБА_6 , 2012 року народження. Крім цього, в повідомленні зазначає, що ОСОБА_4 02.05.2022 та 23.06.2022 зверталась в Яворівський РВП з письмовою заявою щодо встановлення місця перебування сина Кирила та з приводу створення перешкод у спілкуванні з малолітнім сином колишнім чоловіком ОСОБА_3 . Фактично дане повідомлення не містить конкретних, фактичних даних, які б свідчили про наявність обставин, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення.

З повідомлення начальника Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 №11844/04/64 від 02.08.2024 та № А75/А-16/04/64 від 16.08.2024 встановлено, що в ході проведення перевірок було встановлено, що інформація подана у письмовому зверненні з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_6 та надання завідома неправдивої інформації ОСОБА_4 працівникам Яворівського РВП не знайшли свого підтвердження, тому перевірку припинено.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Враховуючи наведене вище, слідчий суддя, дійшов висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити в зв`язку з її безпідставністю.

Керуючись ст.303-305, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Яворівської окружної прокуратури Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про злочин від 22.07.2024, зареєстрованої в ІТС ІПНП №8046 та від 07.08.2024, зареєстрованої в ІТС ІПНП №8706 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з моменту виготовлення повного її тексту до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1