Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

3 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 4 червня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.06.2024 скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Київської обласної прокуратури, яка полягає у не розгляді клопотання від 15.04.2024, повернута.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що долучені до клопотання документи не підтверджують, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві (далі - ТУ ДБР), здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, в якому подавалось клопотання від 15.04.2024, та що ОСОБА_6 наділений процесуальним правом звертатися до прокурора з клопотанням у порядку, передбаченому ст.220 КПК України, і, відповідно, оскаржувати бездіяльність прокурора. Крім того, скарга подана з пропуском встановленого законом строку, і ОСОБА_6 не порушує питання про його поновлення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При цьому зазначає, що йому невідомо, які документи отримав слідчий суддя, проте 31.05.2024 він направив до суду скаргу на бездіяльність Київської обласної прокуратури, яка полягає у невизнанні його потерпілим, з 11 додатками. У скарзі просив суд зобов`язати Київську обласну прокуратуру конструктивно розглянути клопотання від 15.04.2024 і вчинити певну дію - визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001605.

Також вважає, що висновки в ухвалі слідчого судді про початок строку, з якого належить обчислювати строк оскарження бездіяльності, суперечать ч.2 ст.220 КПК України, у відповідності з якою про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова. Саме таку постанову прокурор зобов`язаний був йому направити, а не відповідь, у зв`язку з чим строк подання скарги за відсутності постанови ще не розпочався. Що ж стосується відсутності доказів на підтвердження того, що ТУ ДБР здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні, в якому він подавав клопотання, то вказана обставина не заперечується і прокурором.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи заявника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою і вмотивованою, та пояснив, що ОСОБА_6 не з`являється на допити, у зв`язку з чим неможливо з`ясувати, чи була йому завдана шкода, щоб визнати потерпілим; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, 31.05.2024 на електронну пошту суду ОСОБА_6 направив скаргу на бездіяльність прокурора Київської обласної прокуратури, в якій зазначав, що 30.04.2024 отримав відповідь за підписом прокурора ОСОБА_5 , який відхилив вимоги в клопотанні про відвід слідчого та про визнання його потерпілим, а також проігнорував вимоги про проведення слідчих (розшукових) дій у клопотанні від 21.03.2024. Стверджував, що внаслідок ухвалення щодо нього незаконного вироку та відбування покарання йому було завдано моральну та фізичну шкоду, у зв`язку з чим за приписами ч.1 ст.55 КПК України він є потерпілим. З огляду на викладене просив слідчого суддю зобов`язати прокурора Київської обласної прокуратури розглянути клопотання від 15.04.2024, за наслідками розгляду надіслати йому вмотивовану постанову та визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001605.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя з посиланням на положення ст.220 КПК України, якою визначено, хто з учасників судового провадження має право подавати клопотання слідчому, дізнавачу, прокурору, а також ч.1 ст.304 КПК України, якою встановлено строк подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, вказав в ухвалі, що долучені ОСОБА_6 документи не підтверджують, що він є стороною захисту, потерпілим чи іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, яка наділена процесуальним правом в порядку, передбаченому ст.220 КПК України, звертатися до прокурора з клопотанням, та що він може оскаржити бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді такого клопотання. Також слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 пропустив строк оскарження бездіяльності прокурора і не порушує питання про його поновлення.

Висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, про те, що ОСОБА_6 не є особою, яка має право подавати скаргу, і що скарга подана після закінчення встановленого законом строку, є обґрунтованими.

Згідно з ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Предметом розгляду слідчим суддею саме у цьому судовому провадженні була скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання від 15.04.2024, в якому заявник просив прокурора ініціювати відвід слідчого у кримінальному провадженні № 0001605, призначення іншого слідчого і дослідження матеріалів кримінальної справи № 1-2/98 з перевіркою фактичних даних, та надати слідчому відповідні вказівки. Скарга на бездіяльність прокурора, яка полягає у невизнанні ОСОБА_6 потерпілим, не була предметом розгляду слідчим суддею.

ОСОБА_6 не є потерпілим у кримінальному провадженні, а є заявником. Оскільки заявник не наділений правом звертатися з клопотанням у порядку, передбаченому ст.220 КПК України, то у прокурора не виникало обов`язку після надходження клопотання від 15.04.2024 розглядати його у відповідному порядку, у тому числі виносити постанову про повну або часткову відмову в його задоволенні, і воно було розглянуто згідно із Законом України «Про звернення громадян». У зв`язку з цим підстав вважати, що прокурор вчинив бездіяльність, і що ОСОБА_6 має право оскаржити таку бездіяльність, немає.

Крім того, клопотання ОСОБА_6 направив до Київської обласної прокуратури електронною поштою 15.04.2024, що ним не заперечується, і у разі наявності у нього процесуального статусу, вказаного у ст.220 КПК України, у випадку не розгляду клопотання в строк не більше трьох днів з моменту подання, розпочинається бездіяльність прокурора і перебіг десятиденного строку її оскарження.

Враховуючи те, що згідно з ч.5 ст.115 КПК України за загальним правилом при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, слідчий суддя невірно вказав, що з 18.04.2024 слід обраховуватися десятиденний строк. Цей строк належить обраховувати з 19.04.2024. Однак у будь-якому разі висновки в ухвалі про те, що скарга ОСОБА_6 подана 31.05.2024 з пропуском встановленого ч.1 ст.304 КПК України строку, обґрунтовані.

Доводи в апеляційній скарзі, що за відсутності постанови строк оскарження бездіяльності не розпочався, є вільним тлумаченням заявником вимог кримінального процесуального закону і не можуть бути взяті до уваги. ОСОБА_6 подав скаргу на бездіяльність, а постанова є формою процесуального рішення, початок перебігу строку оскарження якого закон пов`язує з днем отримання особою копії такого рішення.

Що стосується зазначення в ухвалі про відсутність доказів здійснення ТУ ДБР досудового розслідування у кримінальному провадженні, то це не слугувало самостійною підставою для повернення скарги.

За приписами п.п.1, 3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу, а також, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

ОСОБА_6 не має права подавати скаргу на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання, оскаржив бездіяльність прокурора після закінчення відповідного процесуального строку і не порушував питання про поновлення цього строку, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді про повернення скарги є законною, обґрунтованою і вмотивованою, і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 4 червня 2024 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Київської обласної прокуратури, яка полягає у не розгляді клопотання від 15 квітня 2024 року у кримінальному провадженні № 0001605, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3