ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/1589/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1278/24 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст. 111-1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 15 березня 2024 року стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-1 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000024 від 04.01.2024, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 15 березня 2024 року ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кукан, Кур-Урмийський район, Хабаровський край, громадянки України, неодруженої, пенсіонерки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , несудимої, яка не є депутатом, визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 111-1 КК України, та призначено їй покарання у вигляді заборони займатися певною діяльністю, а саме Інтернет розміщувати відеоматеріали, публікації, фото, відповідні коментарі, зміст яких заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, заклики до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України та позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та органах, що надають публічні послуги, строком на 10 (десять) років. Згідно вироку 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, дію воєнного стану продовжено. У подальшому воєнний стан на всій території України неодноразово продовжувався та його дія триває до цього часу. 24.02.2022 до проведення військової агресії проти України керівництвом держави- агресора РФ залучено незаконні збройні формування «ЛНР» та «ДНР», які підконтрольні та діють спільно із збройними силами РФ.

Так, громадянка України ОСОБА_7 , будучи усвідомленою щодо дії Указу Президента України ОСОБА_8 № 133/2017 від 15.05.2017 року, яким постановлено увести в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" щодо блокування інтернет-провайдерами доступу до веб-ресурсів інтернет- компаній «ВКонтакті», «Однокласники», «Mail.ru», « ОСОБА_9 », « ОСОБА_10 », «Dr.Web», офіційного дистриб`ютора «1C» на території України, у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 24.02.2022, у невстановленому у ході досудового розслідування місці, створила власний профіль у забороненій в Україні соціальній мережі «Одноклассники» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та за допомогою власного мобільного телефону із застосуванням додатків « ОСОБА_11 » та «VPN», які надають можливість змінювати місце знаходження користувача, почала користування вказаною соціальною мережею.

У невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 23.12.2022, більш точну дату та час у ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись у м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, більш точне місце у ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України та на публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , та використовуючи власний профіль за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у забороненій для використання на території України соціальній мережі «Одноклассники», за допомогою власного мобільного телефону марки «Huawei ТІТ- U02», серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , поширювала у період з 23.12.2022 по 01.03.2023 наступні матеріали:

23.12.2022, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 позначила відміткою (мовою оригіналу) « ОСОБА_12 считает классным» та зробила репост публікації (фотоматеріал з текстовим змістом) на свою сторінку, яка міститься за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

10.01.2023,більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 позначила відміткою (мовою оригіналу) « ОСОБА_12 считает классным» та зробила репост публікації (фотоматеріал з текстовим змістом) на свою сторінку, яка міститься за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

30.01.2023, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 позначила відміткою (мовою оригіналу) « ОСОБА_12 считает классным» та зробила репост публікації (фотоматеріал з текстовим змістом) на свою сторінку, яка міститься за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6

21.02.2023,більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 позначила відміткою (мовою оригіналу) « ОСОБА_12 считает классным» та зробила репост публікації (фотоматеріал з текстовим змістом) на свою сторінку, яка міститься за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7

26.02.2023, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 позначила відміткою (мовою оригіналу) «Нина Скорина считает классным» та зробила репост публікації (фотоматеріал з текстовим змістом) на свою сторінку, яка міститься за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8

01.03.2023, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 позначила відміткою (мовою оригіналу) «Нина Скорина считает классным» та зробила репост публікації (відеозапис з текстовим змістом) на свою сторінку, яка міститься за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Проведеним лінгвістичним дослідженням, викладеним у висновку доктора філологічних наук, професора, декана українського мовно-літературного факультету імені Г.Ф. Квітки-Основ`яненка ОСОБА_13 № 01/10-70 від 26.01.2024 встановлено, що у наданих на дослідження матеріалах, які зазначені вище, містяться публічні заперечення здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації території України та публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора. збройних формувань, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями, до невизнання поширення державного суверенітету на тимчасово окупованій території України.

Не погоджуючись із призначеним судом першої інстанції покаранням, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за частиною 1 статті 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та органах, що надають публічні послуги, строком на 10 (десять) років. Апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що судом у резолютивній частині вироку зазначено занадто розширене формулювання покарання, яке не відповідає самій санкції статті, що призвело до неконкретності у формулюванні встановлених судом заборон при займанні певною діяльністю. Судом фактично заборонено здійснювати діяльність, яка і так заборонена Законом. Таким чином, при призначенні покарання, судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Обвинувачена ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою про час та місце апеляційного розгляду, шляхом надіслання їй повідомлення за номером мобільного телефона, до суду апеляційної інстанції не прибула, причин неприбуття не повідомила, клопотань про відкладення апеляційного розгляду від неї не надходило. Захисник ОСОБА_14 в судове засідання суду апеляційної інстанції також не прибув, хоча брав участь в судовому засіданні 09.10.2024 в режимі відеоконференції, де було оголошено дату та час наступного судового засідання, а також додатково був повідомлений шляхом надіслання смс-повідомлення на номер мобільного телефона. З огляду на зміст апеляційної скарги прокурора, питання про погіршення становища обвинуваченої у апеляційній скарзі не ставиться, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора за відсутності обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Висновки суду відносно фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченої апелянтом не заперечуються, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції на підставі частини 1 статті 404 КПК України переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги. Надаючи оцінку вироку в частині правильності призначення покарання обвинуваченій, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 65 КК України покарання винній особі має бути призначено у межах, встановлених у санкції статті особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, при цьому призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.

Частиною 1 статті 111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю на строк від десяти до пятнадцяти років.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю призначається в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) КК України, за якою підсудний визнаний винним, а якщо воно нею не передбачене, - в межах, установлених статтею 55 КК України. Та обставина, що до постановления вироку підсудний не обіймав посаду або не займався діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину, не є перешкодою для застосування цього покарання.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-1 КК України та призначено покарання у виді заборони займатись певною діяльністю, а саме заборонити у соціальних мережах інтернет розміщувати відеоматеріали, публікації, фото, відповідні коментарі, зміст яких заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, заклики до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України та позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та органах, що надають публічні послуги, строком на 10 років. Разом з тим, призначення обвинуваченій покарання у виді заборони у соціальних мережах Інтернет розміщувати визначені судом відеоматеріали, публікації, фото, відповідні коментарі, є неправильним через занадто абстрактне його формулювання в резолютивній частині вироку. Судом фактично заборонено здійснювати той вид діяльності, яка й так заборонена Законом.

Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 02 лютого 2022 року у справі № 344/16025/18, рішення суду про позбавлення такого права має бути чітко і ясно сформульоване в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час його виконання. Якщо в санкції статті Особливої частини КК України визначено характер посади або вид (рід) діяльності, то формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Якщо ж покарання у санкції зазначене в загальній формі (наведене у формулюванні, що використовується у статті 55 КК України), суд повинен конкретизувати правову заборону і точно зазначити (описати, окреслити) у вироку характер та коло тих посад або вид (рід) тієї діяльності, права обіймати які чи займатися якою він позбавляє засудженого. Більше того, покарання має формулюватися таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатися забороненою діяльністю в будь-якій галузі (сфері), а також був позбавлений можливості обіймати такі посади або займатися такою діяльністю, які за змістом (характером) і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

Наведене свідчить про те, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді заборони займатись певною діяльністю, а саме заборонити у соціальних мережах інтернет розміщувати відеоматеріали, публікації, фото, відповідні коментарі, зміст яких заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, заклики до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України та позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та органах, що надають публічні послуги, строком на 10 років фактично заборонив обвинуваченому здійснювати діяльність, яка прямо і так заборонена діючим законодавством України, та таке його формулювання не позбавляє засудженого права займатись діяльністю, пов`язаною з публічними закликами до підтримки дій держави-агресора та до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, є підставами для зміни оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 в частині призначеного обвинуваченій покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. У зв`язку з викладеним, на підставі пункту 4 частини 1 статті 409 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції змінити та виключити з мотивувальної і резолютивної частини вироку формулювання щодо заборони займатися певною діяльністю, а саме у соціальних мережах Інтернет розміщувати відеоматеріали, публікації, фото, відповідні коментарі, зміст яких заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, заклики до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Враховуючи, що відповідно до резолютивної частини вироку, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 в тому числі і покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та органах, що надають публічні послуги, строком на 10 (десять) років, необхідність у скасуванні вироку та ухваленні нового, як про те просить прокурор в апеляційній скарзі, відсутня, у зв`язку із чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню. Виключення з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання суду на призначення ОСОБА_7 покарання у виді заборони розміщувати у соціальних мережах конкретні публікації, не потребує ухвалення нового вироку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 407, 409, 418 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково. Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 15 березня 2024 року стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 - змінити. Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання суду на призначення ОСОБА_7 за частиною 1 статті 111-1 КК України покарання у виді заборони займатися певною діяльністю, а саме у соціальних мережах Інтернет розміщувати відеоматеріали, публікації, фото, відповідні коментарі, зміст яких заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, заклики до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України. ОСОБА_7 вважати засудженою за частиною 1 статті 111-1 КК України до покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та органах, що надають публічні послуги, строком на 10 (десять) років.

В решті вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 15 березня 2024 року - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: