Провадження № 1-кс/686/8803/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петрівка Волочиського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000073,

встановив:

17.10.2024 року старший слідчий в ОВС ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло цілодобово, відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.185 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, спотворення або приховування будь-яких із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий, окрім іншого, зазначив, що «досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , в період правового режиму воєнного стану (введеного в дію 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану»), керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на заволодіння чужого майна, вирішили незаконно збагатитися, шляхом таємного викрадення (крадіжки) навігаційного обладнання із сільськогосподарської техніки марки «John Deerе».

З цією метою, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 розробили план вчинення крадіжок навігаційного обладнання, який полягав у тому, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 безпосередньо вчиняли крадіжки, а ОСОБА_6 виступив пособником крадіжок, зокрема, надав ОСОБА_11 універсальний ключ від сільськогосподарської техніки марки «John Deerе», за допомогою якого можливо проникнути в кабіну трактора чи оприскувача, був обізнаний про час та місце вчинення крадіжок, оскільки безпосередньо спілкувався із ОСОБА_8 до вчинення злочину та безпосередньо після крадіжок, з метою узгодження вартості та каналів збуту викраденого майна, підшукував канали збуту викраденого майна, з урахуванням місця вчинення злочину, а також надав поради щодо того, яке саме майно викрадати (датчики, антени), з урахуванням того, яке користується більшим попитом.

Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 10.03.2024, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вступили у попередню змову між собою, з метою викрадення навігаційного обладнання з техніки, яка знаходилась на території тракторної бригади ТОВ «Ситний Двір 2004», що по АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій спільний умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного майна, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за допомогою двох транспортних засобів автомобілів марки «BMW X-5», чорного кольору, та марки «Фольксваген пасат», темно зеленого кольору, 10.03.2024, близько 23:20 год., прибули в с.Воробіївка Кам?янець-Подільського району Хмельницької області, де припаркували вказаний транспортний засіб неподалік території тракторної бригади ТОВ «Ситний Двір 2004». В подальшому, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , 11.03.2024, близько 01 год. 00 хв., підійшли до території вказаного товариства. Пересвідчившись, що за ними ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 , пошкодивши металеву огорожу, проник на охоронювану територію тракторної бригади ТОВ «Ситний Двір 2004», що по вул.Молодіжній, 43, в с.Воробіївка Кам?янець-Подільського району Хмельницької області, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишився ззовні, біля території вказаної тракторної бригади, та спостерігали за тим, щоб ніхто не надійшов. Перебуваючи на території тракторної бригади, 11.03.2024, близько 02:48 год., ОСОБА_8 таємно зняв п`ять датчиків (сенсорів) з самохідного оприскувача «John Deerе», д.н.з. НОМЕР_1 , та покинув територію товариства. В подальшому, ОСОБА_8 передав частину викраденого майна ОСОБА_6 , для подальшого збуту. Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 заподіяли ТОВ «Ситний Двір 2004» майнової шкоди, на загальну суму 496841 грн. 15 коп.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 20.03.2024, вступили у попередню змову між собою, з метою викрадення навігаційного обладнання з техніки, яка знаходилась на території господарства «Агротек-ХПП», що по вул.Героїв України, 21, в смт.Війтівці Хмельницького району Хмельницької області. Реалізовуючи свій спільний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , за допомогою транспортного засобу автомобіля марки «Фольксваген пасат», темно зеленого кольору, який перебував у користуванні ОСОБА_10 , 20.03.2024, близько 22:30 год., прибули в смт.Війтівці Хмельницького району Хмельницької області, де припаркували вказаний транспортний засіб неподалік території господарства «Агротек-ХПП». В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , 20.03.2024, близько 23 год. 00 хв., шляхом вільного доступу, через бетонний паркан, проникли на території ТОВ «Агротек-ХПП», що по вул.Героїв України, 21, в смт.Війтівці Хмельницького району Хмельницької області, а ОСОБА_9 залишився ззовні, біля території вказаної тракторної бригади, та спостерігав за тим, щоб ніхто не надійшов. Перебуваючи на території вказаного господарства, ОСОБА_10 спостерігав за тим, щоб до них не підійшла охорона, а ОСОБА_8 таємно зняв з двох комбайнів «John Deerе», які належать ТОВ «Агро-ЮГ В» та зберігалися на території ТОВ «Агротек-ХПП», п?ять датчиків (сенсорів) та два монітори «2630», серійні номери PCGU2UG518204 та PCGU2UG565166, після чого, покинули територію товариства. В подальшому, ОСОБА_8 передав частину викраденого майна ОСОБА_6 , для подальшого збуту. Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 заподіяли ТОВ «Агро-ЮГ В» майнової шкоди, на загальну суму 600000 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 31.03.2024, вступили у попередню змову між собою, з метою викрадення навігаційного обладнання з техніки, яка знаходилась на території СФГ «Вікторія», що по АДРЕСА_3 . Реалізовуючи свій спільний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , за допомогою транспортного засобу автомобіля марки ««Фольксваген пасат», темно зеленого кольору, який перебував у користуванні ОСОБА_10 , 31.03.2024, близько 00:14 год., прибули в с.Плебанівка Теребовлянської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, де припаркували вказаний транспортний засіб неподалік вказаного села. В подальшому, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , 31.03.2024, близько 02 год. 00 хв., підійшли до території вказаного господарства. Пересвідчившись, що за ними ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 , пошкодивши металеву огорожу, проник на охоронювану територію вказаного господарства, що по АДРЕСА_3 , а ОСОБА_10 та ОСОБА_9 залишилися ззовні, біля території вказаної тракторної бригади, та спостерігали за тим, щоб ніхто не надійшов. Перебуваючи на території вказаного господарства, ОСОБА_8 таємно, з оприскувача «John Deerе», д.н.з. НОМЕР_2 , зняв п?ять датчиків (сенсорів), один монітор «GREENSTAR 2630», та одну навігаційну антену GPS, моделі «StarFire 6000», після чого, покинув територію господарства. В подальшому, ОСОБА_8 передав частину викраденого майна ОСОБА_6 , для подальшого збуту. Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 заподіяли СФГ « ОСОБА_12 » майнової шкоди, на загальну суму 680000 грн.

16.10.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, з посиланням на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло цілодобово, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не забезпечать виконання покладених на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти зазначеним ризикам.»

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження №0000073, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, є запобіжні заходи. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст.181 КПК України).

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000073 від 11.03.2023 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.185 КК України.

16.10.2024 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.185 КК України.

Твердження сторони захисту щодо необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на даній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (протоколи прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21.03.2024 р., від 01.04.2024 р.; протоколи допитів потерпілих ОСОБА_13 від 08.02.2024 р. та від 06.08.2024 р., ОСОБА_14 від 01.04.2024 р. та від 12.09.2024 р, ОСОБА_15 від 04.08.2024 р., ОСОБА_16 від 06.08.2024 р.; протокол обшуку від 31.05.2024 р., протоколи пред`явлення речей для впізнання від 11.09.2024 р.; протокол про результати здійснення оперативно-розшукового заходу у вигляді спостереження за особою від 19.03.2024 р.; протокол про результати здійснення оперативно-технічних заходів від 13.03.2024 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено.

При цьому, слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зокрема, у своїх рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного до інкримінованих йому кримінальних правопорушень. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, є достатньо високим.

Враховуючи те, що на даний час не всі докази у кримінальному провадженні віднайдені, зокрема, не віднайдено всіх викрадених у потерпілих речей (антен, моніторів, датчиків та інших речей), тому наявний ризик знищення, спотворення або приховування вказаних речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні на даний час триває, свідки, потерпілі та інші підозрювані у цьому провадженні судом не допитані, а тому, існує ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками, потерпілими, підозрюваними у кримінальному провадженні, а саме, спочатку, на стадії досудового розслідування, свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду, - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від цих осіб.

Отже, прокурором та слідчим доведено, що на даній стадії досудового розслідування існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду; знищення, спотворення або приховування будь-яких із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею, на даний час, не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, яка має постійне місце проживання, родину, на утриманні неповнолітню дитину. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень.

За таких обставин, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у нього місця проживання та родини, репутацію ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, вік та стан його здоров`я, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати його місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, з покладенням зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою та обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зокрема: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, (у разі їх наявності), адже лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у певний час доби, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, спотворення або приховування речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконний вплив на свідків, потерпілих та інших підозрюваних. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, вчинення яких інкримінується підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань безпосередньо від тих осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Також, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у певний час доби, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити або приховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих або інших підозрюваних.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_6 немає намірів перешкоджати кримінальному провадженню, досудове розслідування у якому здійснюється протягом тривалого часу, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати свідків, потерпілих та підозрюваних, а також щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і відсутності підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу відносно підозрюваного, якому було відомо про існування кримінального провадження ще у травні 2024 р. і з цього часу ОСОБА_6 не вчиняв жодних дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування. При цьому слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що хоча й досудове розслідування у кримінальному провадженні було розпочате 11.03.2023 р., однак, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення лише 16.10.2024 р., тому, сам факт, що підозрюваний не вчиняв активних дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню, до моменту повідомлення йому про підозру, не свідчить, що на даний час відсутні ризики того, що ОСОБА_6 може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, анкетні дані яких у підозрюваного наявні; знищити, спотворити або приховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, аргумент захисника щодо неможливості застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з можливістю підозрюваного ремонтувати сільськогосподарську техніку, не може слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого. До того ж, вказана обставина спростовується поясненнями самого підозрюваного ОСОБА_6 , який повідомив, що на даний час він взагалі не працює, відповідно й останній будь-які роботи, спрямовані на розвиток сільського господарства, не виконує. Окрім того, перебування ОСОБА_6 під домашнім арештом, за наявності поважних причин, не позбавить його можливості залишати своє житло, попередньо отримавши дозвіл слідчого чи прокурора, на стадії досудового розслідування, або суду, на стадії судового провадження, в тому числі й з метою здійснення ремонту певної техніки, якщо виникне необхідність у проведенні вказаних робіт.

Даних, які б перешкоджали перебуванню ОСОБА_6 під домашнім арештом, на даний час, не встановлено.

При визначенні адреси, за якою має знаходитись цілодобово, під домашнім арештом, ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується повідомлена підозрюваним обставина, що він проживає саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 30.11.2024 року, тому, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід застосувати межах вказаного строку та строків, визначених ч.6 ст.181, ч.7 ст.194 КПК України, а саме, до 30.11.2024 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 30 листопада 2024 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні, без дозволу слідчого, прокурора, суду, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, з покладенням на ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, (у разі їх наявності);

Ухвала діє до 30 листопада 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя