Справа № 334/1176/24
Номер провадження № 1-кс/334/2639/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілою в порядку ст.303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2024 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000476 від 02.09.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що є свідком у вище вказаному кримінальному провадженн.і по якому проводиться дізнання. 13.09.2024 скаржник звернулася до дізнавача ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 з клопотанням про визнання її потерпілою у вище вказаному кримінальному провадженні, оскільки, на її думку, зазначеним кримінальним правопорушенням їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 50000грн.

23.09.2024 дізнавачем Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 винесено оскаржувану постанову про відмову у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки розслідуваний злочин є злочин із формальним складом і у даному виді злочину потерпілим не може бути фізична особа. Крім того, до матеріалів кримінального провадження, а також клопотання не було надано документів, які б на даний час переконливо свідчили про те, що кримінальним правопорушенням за ознаками ч.1 ст.358 КК України ОСОБА_3 завдано моральну шкоду.

Скаржник вважає таку постанову протиправною, тому просить скасувати постанову старшого дізнавача ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 13.09.2024 про відмову у визнані її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000476 від 02.09.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримала, прохала її задовольнити, визнати її потерпілою та видати пам`ятку про права та обов`язки потерпілої особи.

В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_4 прохала в задоволенні скарги відмовити, вважала постанову про відмову у визнання ОСОБА_3 потерпілою законною та вмотивованою.

Заслухавши пояснення заявника, позицію дізнавача, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000476, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Зі змісту постанови дізнавача ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 12.09.2024 вбачається, що ОСОБА_3 відмовлено у залученні в якості потерпілої, оскільки в ході розгляду матеріалів не встановлено яку саме шкоду (моральну, фізичну або майнову) завдано їй, внаслідок вчиненого проступку, який є об`єктом розслідування у кримінальному провадженні, не вказано в чому саме ця шкода виражається. До матеріалів кримінального провадження, а також клопотання не було надано документів, які б на даний час переконливо свідчили про те, що кримінальним правопорушенням за ознаками ч.1 ст.358 КК України ОСОБА_3 завдано моральну шкоду.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 5 цієї статті зазначає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині 1цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Вирішуючи питання щодо правомірності відмови дізнавачем у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно правової позиції Великої палати Верховного Суду від 16.01.2019 року, справа № 439/397/17, поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода.

Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення саме проти нього кримінального правопорушення.

Таким чином, потерпілий у кримінально - правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення такого посягання, незалежно від того, чи закріплений такий статус процесуально.

При цьому, об`єктом посягання, в розумінні ч.1 ст.358 КК України, за ознаками якої здійснюється кримінальне провадження, є встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.

Законодавцем віднесено злочини, передбачені ст.358 КК України до Розділу Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та злочини проти журналістів», а отже дізнавачем обґрунтовано відмовлено у залученні в якості потерпілої ОСОБА_3 , оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 358 КК України відноситься до злочинів з формальним складом для наявності об`єктивної сторони якого не є обов`язковим настання суспільно-небезпечних наслідків, зокрема спричинення шкоди.

Посилання скаржника на спричинення їй моральної шкоди внаслідок внесення неправдивих відомостей, не є об`єктом посягання кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Крім того до матеріалів скарг не було надано документів, які б на даний час переконливо свідчили про те, що кримінальним правопорушенням, за ознаками ч.1 ст. 358 КК України ОСОБА_3 було завдано моральну шкоду.

З огляду на наведене приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки дізнавач в оскаржуваній постанові правомірно, обґрунтовано, вмотивовано прийшов до переконання про відсутність в матеріалах кримінального провадження №0000476 від 02.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України достатніх даних вважати, що вказаним проступком ОСОБА_3 була заподіяна шкода.

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до чинного кримінального процесуального закону дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. (ч. 4 ст. 40-1 КПК України).

Отже, попри те, що слідчий суддя здійснює судовий контроль за кримінальним провадженням, у дізнавача, прокурора є певний обсяг дискреційних повноважень. Зокрема, слідчий суддя не уповноважений приймати рішення щодо зобов`язання дізнавача повністю задовольнити клопотання заявника.

Таким чином, враховуючи, що дізнавач на виконання вимог статті 220 КПК України розглянув клопотання ОСОБА_3 та виніс постанову про відмову у його задоволенні, а скаржник просить слідчого суддю зобов`язати дізнавача вчинити певні дії, зокрема визнати її потерпілою та видати пам`ятку про права та обов`язки потерпілої особи, що не відноситься до повноважень слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись статтями 221, 303, 305-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 13.09.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000476 від 02.09.2023 за ч. 1 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_5