Справа № 462/7140/24
провадження 1-кп/462/596/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового зсідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000670 від 05.07.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

в провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000670 відносно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні 31.10.2024 року обвинувачений звернувся до суду із клопотанням про закриття відносно нього кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України. В обґрунтування клопотання покликається на те, що він вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, в чому щиро розкаявся, повністю визнав вину, примирився з потерпілою ОСОБА_5 , відшкодував заподіяну ним шкоду та розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечив, вважає таке підставним і просить його задовольнити, оскільки ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився із потерпілою, відшкодувавши їй завдану шкоду.

Потерпіла клопотання підтримала, зазначила, що примирилась із обвинуваченим, жодних претензій матеріального і морального характеру до нього не має.

Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши представлені у підготовчому судовому засіданні матеріали провадження, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, в ст. 44 КК України зазначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 46 КК України вбачається, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно обвинувального акта, 04.07.2024 року, близько 20 год. 40 хв., ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Audi А6» р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вул. В. Великого у м. Львів-Рудно, в напрямку до вул. Шевченка, на нерегульованому перехресті вул. Івасюка - В. Великого - Грушевського, всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно з якою учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, грубо порушив вимоги чинних правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами, зокрема порушив вимоги Р. 1 п. 1.5; 1.10; Р. 2 п. 2.3 б), д); Р. 10 п. 10.1, Р. 16 п. 16.12 Правил дорожнього руху, які виразилися в тому, що ОСОБА_4 під час керування транспортним засобом був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на перехресті рівнозначних доріг не дав дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч та допустив зіткнення із автомобілем марки «Suzuki SX4» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок вказаних дій, пасажир автомобіля марки «Audi А6» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримала: «ЗЧМТ забій головного мозку. Дрібний САК лівої скроневої частки. Злам правого поперечного відростка С7 справа», що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості з тривалим розладом здоров`я.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, є нетяжким злочином.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, примирився з потерпілою ОСОБА_5 , відшкодував добровільно і у повному обсязі завдану шкоду, потерпіла претензій до обвинуваченого не має.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те, що ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою та відшкодував заподіяну ним шкоду, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого є підставним, відтак таке слід задовольнити і звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На підставі ч. 9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 08.07.2024 року було накладено арешт на речові докази автомобіль марки «Audi A6», р.н. НОМЕР_1 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання) шляхом заборони відчуження, ремонту та експлуатації, власником якого є ОСОБА_5 та автомобіль марки «Suzuki SX4», р.н. НОМЕР_2 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання) шляхом заборони відчуження, ремонту та експлуатації, власником якого є ТОВ «Торговий дім «Горянка», а згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати, вирішивши долю цих речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, не є реабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона (постанова Верховного Суду від 01.02.2024 року в справі № 930/497/23).

Відтак, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закривається з нереабілітуючої підстави, з нього підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 20 825,20 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. 100, 174, 284-286, 288, п. 2 ч. 3 ст. 314, 369-372 КПК України, ст. 44, 46 КК України, суд

постановив:

клопотання обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000670 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 20 825 (двадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 20 коп.

Скасувати накладені арешти ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 08.07.2024 року на автомобіль марки «Audi A6», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 та на автомобіль марки «Suzuki SX4», р.н. НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «Торговий дім «Горянка».

Речовий доказ: оптичний диск - залишити в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1