ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 525/1424/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/1562/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст. 81 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого засудженого ОСОБА_7 , належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 20 05 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вищевказану ухвалу суду першої інстанції засудженим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій останній, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 20 05 2024 року просить про її скасування та про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що він своєю сумлінною поведінкою та безоплатною працею на благоустрій установи виконання покарань заслуговує на умовно - дострокове звільнення.

Крім того, зазначив, що впродовж строку відбування покарання він мав заохочення. Також має соціальні зв`язки з цивільною дружиною.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про відшкодування матеріальних збитків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, рішення про відмову у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 відповідно до положень ст.81 КК України суд першої інстанції аргументував тим, що за час відбування покарання засуджений не довів своє виправлення, у зв`язку з чим підстави для задоволення клопотання відсутні.

Так, з матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_7 раніше судимий Великобагачанським районним судом Полтавської області:

04 02 2004 за ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

19 04 2005 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

23 07 2012 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

16 08 2012 за ст. 395, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України строком до 4 років позбавлення волі;

30 01 2013 за ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі. 08.02.2018 звільнений умовно-достроково на 5 місяців 17 днів;

01 02 2019 Миргородським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 09 02 2022 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 є особою з інвалідністю 2-ої групи.

З характеристики на засудженого від 14 05 2024 судом вбачається, що засуджений ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі перебуває з 09 02 2022. У ДУ «Покровська виправна колонія (№ 17)» перебуває з 14 07 2023. Рішенням комісії установи «Покровської ВК (№17) від 15 02 2024 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, як особі яка не довела свого виправлення. Вчиняє дії, пов`язані з погрозами або насильством. Має 2 заохочення, 25 05 2023 накладено стягнення - оголошено попередження, яке погашено, 19 09 2023 оголошено сувору догану (за перешкоджання проведенню обшуку, нетактовна поведінка по відношенню до представників адміністрації) - погашено. Під час перебування в установі засуджений не довів своє виправлення.

Станом на 20 05 2024 невідбута частина покарання складає 08 місяців 20 днів.

Так, відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Крім того, під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання.

На підставі ст. 181 КВК України засуджений має залучатися до робіт із благоустрою установи та робіт з забезпечення установи продовольством.

Відповідно до статті 123 КВК України засуджений має брати участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», відвідувати заплановані заходи, робити для себе належні висновки.

Відповідно до ст. 110 КВК України засуджений має підтримувати зв`язки з рідними.

Колегія суддів, шляхом ретельного вивчення матеріалів особової справи засудженого, вважає за необхідне констатувати, що ОСОБА_7 раніше неодноразово був засуджений за вчинення злочинів, а не відбувши покарання, вчиняв нові злочини, останній вже був звільнений умовно-достроково, проте належних висновків для себе не зробив та вчинив нові кримінальні правопорушення, вчиняє дії, пов`язані з погрозами або насильством.

Крім того, колегія судді приймає до уваги факт не підтвердження залучення засудженого до безоплатних робіт.

Враховуючи зазначені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи засудженого щодо можливості задоволення його заяви про його умовно-дострокове звільнення, незважаючи на наявність у засудженого двох заохочень, на даний час є безпідставними.

Колегія суддів вважає за необхідне звернутись у даному випадку до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в Постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинених злочинів, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги засудженого щодо скасування ухвали суду першої інстанції не підлягають задоволенню, оскільки засуджений на даний час не довів своє виправлення.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, через що, апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 20 05 2024 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3