Справа №639/4403/24
Провадження № 1-КП/639/403/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/4403/24 (в ЄРДР №0000504 від 20.05.2024) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні 3 неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, раніше судимого 19 квітня 2021 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт (невідбута частина покарання становить 72 години громадських робіт), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до взяття під варту за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 19.05.2024 приблизно о 14:30 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, прибув до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де останній мешкав на протязі травня місяця 2024 року, орендуючи частину будинку, який належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 з метою власного збагачення, діючи умисно, повторно, у період воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» (затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні») та в подальшому продовженого відповідно до ст. ст. 85,106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, будучи впевненим, що власниця домоволодіння відсутня, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у вигляді завдання майнової шкоди, спочатку переліз через паркан, яким огороджено територію вказаного домоволодіння, таким чином потрапивши до двору.

Потім ОСОБА_3 , оцінивши ситуацію, що склалася, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, перебуваючи біля вікна зазначеного будинку, яке було необачно залишене потерпілою відчиненим, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає та не може перешкодити вчиненню задуманого злочину, шляхом зняття москітної сітки з вікна, безперешкодно проник до приміщення вказаного домоволодіння, де мешкала потерпіла ОСОБА_6 .

Надалі ОСОБА_3 , перебуваючи у спальні будинку, відкрив шафу, яка розташована навпроти дверей при вході до кімнати, та в другій секції шафи на верхній полиці помітив сумку червоного кольору, в якій знаходився шкіряний гаманець червоного кольору, де в основному відділі зберігались грошові кошти у розмірі 30000 гривень, 100 доларів США (що на момент вчинення кримінального правопорушення, станом на 19.05.2024, відповідно до офіційного курсу іноземних валют Національного банку України становило 3 943 гривень 05 копійок) та 70 євро (що на момент вчинення кримінального правопорушення, станом на 19.05.2024, відповідно до офіційного курсу іноземних валют Національного банку України становило 2 999 гривень 16 копійок), належні ОСОБА_6 , якими в подальшому він вирішив заволодіти.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи повторно, умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди, перебуваючи у приміщенні будинку за вищевказаною адресою, таємно заволодів майном, належним ОСОБА_6 , а саме: грошовими коштами в розмірі 30 000 гривень, 100 доларів та 70 євро, які знаходились в приміщенні приватного домоволодіння.

Після цього ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 36 942 грн. 21 коп.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, як скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а також висновки судово-товарознавчої експертизи. Зокрема ОСОБА_3 показав суду, що у травні 2024 винаймав частину будинку за адресою: АДРЕСА_3 . 19.05.2024 прийшов за вказаною адресою разом з дружиною та дітьми, побачив, що в іншій частині будинку відчинене вікно. Він переліз через паркан, проник до будинку через вказане вікно. Хотів викрасти якісь продукти харчування, проте потім відчинив шафу та побачив там гаманець, в якому знаходились грошові кошти 30000 грн., 100 доларів США, 70 євро. Взявши вказані кошти, він пішов. Гроші витратив на продукти харчування, одежу та самокати для дітей.

Свої дії ОСОБА_3 піддав критичній оцінці, висловив жаль щодо скоєного, просив вибачення у потерпілої. Пояснив, що на вчинення кримінального правопорушення його підштовхнуло скрутне матеріальне становище, він не міг влаштуватися на роботу за станом здоров`я, 3 місяці затримували виплату ТПО, необхідно було винаймати житло. Зазначив про готовність нести покарання за скоєне.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обвинувачений ОСОБА_3 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.

Цю позицію також висловили прокурор, захисник та потерпіла.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат та речових доказів.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви суду при призначенні покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; неодружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; офіційно не працює; має місце реєстрації та постійне місце проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, з урахуванням висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 р. по справі № 280/865/16-к,не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним тяжким злочином; кількість епізодів злочинної діяльності один; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини, розмір спричиненої шкоди; особу винного; обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

При цьому суд дійшов висновку, що, з огляду на наведене вище, дані про особу ОСОБА_3 , а також положення ст. 71 КК України, виправлення обвинуваченого, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому є неможливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений 19 квітня 2021 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт, а кримінальне правопорушення, що є предметом даного судового розгляду, скоїв після ухвалення зазначеного вироку та до повного відбуття відповідного покарання (відбув 168 години громадських робіт, невідбутий строк покарання становить 72 години), суд призначає остаточне покарання ОСОБА_3 . керуючись вимогами ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 19.04.2021

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

Водночас, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) по даному кримінальному провадженню з 05.07.2024.

Крім того, враховуючи положення абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19.04.2021, з його переведенням за правилами передбаченими ч. 1 ст. 72 КК України зі співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 9 (дев`яти) днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку з 09.08.2024.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк його тримання під вартою (попереднього ув`язнення) з 05.07.2024 по 08.08.2024 включно, з розрахунку день за день.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню: DVD-R диск із відеозаписом з камери спостереження від 19.05.2024, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , зберігати в матеріалах кримінального провадження (т. 2 а.с. 39, 40).

Процесуальні витрати у розмірі 7572,80 грн. (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві грн. 80 коп.) на залучення експертів (висновки №СЕ-19/121-24/14949-Д від 03.06.2024 та №СЕ-19/121-24/14950-Д від 04.06.2024) стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (т. 2 а.с. 105, 116).

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та не пізніше наступного дня направити потерпілій.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1