У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/241/24

№ 1-кп/183/1249/24

11 листопада 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості по якому внесені 16.09.2023 року до ЄРДР за № 0001232, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обов`язків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що 15.09.2023 року, приблизно о 22.00 годині, головний сержант ОСОБА_4 разом із солдатом ОСОБА_3 перебували у наметі № 8, який знаходиться у місці розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: наметове містечко, яке розташоване в лісосмузі АДРЕСА_1 , де побачили військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відпочивав на другому ярусі свого ліжка.

У цей час, у головного сержанта ОСОБА_4 та солдата

ОСОБА_3 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин та особистої неприязні, раптово виник спільний прямий умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень групою осіб солдату ОСОБА_8 ..

Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел 15.09.2023 року приблизно о 22.10 годині головний сержант ОСОБА_4 разом із солдатом ОСОБА_3 підійшли до ліжка, де відпочивав солдат ОСОБА_8 , та діючи умисно, групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_8 , нанесли останньому не менше восьми ударів в область голови, після чого стягнули ОСОБА_8 із другого ярусу ліжка на землю та залишили його біля намету № 8, де останній і помер, а самі покинули місце вчинення злочину.

Своїми умисним діями головний сержант ОСОБА_4 разом із солдатом ОСОБА_3 спричинили солдату ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді закритої внутрішньочерепної травми, яка супроводжувалася крововиливами під тверду та м`які мозкові оболонки, у речовину головного мозку, що привело до набряку та здавлення головного мозку, перелому кісток носу, забитої рани у лівій перед вушній області, саден на лівій щоці, підборідді, синців навколо правого ока, на носі, нижньому повіці лівого ока, лівій щоці, лівій вушній раковині, крововиливів на слизовій оболонці нижньої губи, у м`яких покривних тканинах голови у лівій тім`яно-потиличній області, своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, у даному випадку, привели до смерті потерпілого.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з внесенням ОСОБА_3 суми визначеної застави на рахунок держави судом було покладено на ОСОБА_3 обов`язки здати до міграційної служби паспорти для виїзду за кордон, повернутися на службу до військової частини, з`являтись за викликом до суду для участі у судових засіданнях.

На даний час на розгляді у Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з чим є необхідність у продовженні строку дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_4 ..

На підставі вищевикладеного прокурор просить продовжити строк дії обов`язків обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на два місяці.

Захисник ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника ОСОБА_6 ..

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника ОСОБА_7 ..

При вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків ОСОБА_3 суд враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до клопотання прокурора, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 на даний час підозрюється у вчиненні злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, ОСОБА_3 розуміє, що у разі визнання його судом винним у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України його може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк 10 років, тому існує реальна можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

При вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків ОСОБА_3 суд враховує, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. В судовому засіданні було допитано частину свідків по справі, які повідомили, що контроль за поведінкою військовослужбовців, які там знаходяться, відсутній, мається вільний доступ до наметів, що унеможливлює забезпечити можливий вплив обвинуваченим ОСОБА_3 на свідків, які не були допитані в судовому засіданні. Також суд вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту чи іншого більш м`якого запобіжного заходу застосувати не можливо, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 є військовослужбовцем та повинен перебувати під вартою чи за місцем розташування військової частини.

Суд, при вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання, військовослужбовець та бажає продовжувати службу в лавах ЗСУ, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжкого, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Також, слід зауважити, що прокурор у клопотанні просить з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків ОСОБА_4 суд враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до клопотання прокурора, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 на даний час підозрюється у вчиненні злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, ОСОБА_4 розуміє, що у разі визнання його судом винним у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України його може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк 10 років, тому існує реальна можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Також суд враховує, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. В судовому засіданні було допитано частину свідків по справі, які повідомили, що контроль за поведінкою військовослужбовців, які там знаходяться, відсутній, мається вільний доступ до наметів, що унеможливлює забезпечити можливий вплив обвинуваченим ОСОБА_4 на свідків, які не були допитані в судовому засіданні. Також суд вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту чи іншого більш м`якого запобіжного заходу застосувати не можливо, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 є військовослужбовцем та повинен перебувати під вартою чи за місцем розташування військової частини.

Суд при вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_4 , оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання, військовослужбовець та бажає продовжувати службу в лавах ЗСУ, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжкого, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Також, слід зауважити, що прокурор у клопотанні просить з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, кожного окремо, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Продовжити строк дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_3 на два місяці, а саме:

- не залишати межі військової частини, в якій постійно проходить службу, без дозволу суду. У разі наказу командира військової частини про зміну місця дислокації військової частини або необхідності виконання бойового завдання за межами військової частини, негайно повідомити про це суд з наданням документів, що підтверджують цю необхідність;

- прибувати до суду на кожний виклик.

Продовжити строк дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_4 на два місяці, а саме:

- не залишати межі військової частини, в якій постійно проходить службу, без дозволу суду. У разі наказу командира військової частини про зміну місця дислокації військової частини або необхідності виконання бойового завдання за межами військової частини, негайно повідомити про це суд з наданням документів, що підтверджують цю необхідність;

- прибувати до суду на кожний виклик.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1