Справа № 536/1270/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілого ТОВ «Євро Смарт Пауер» адоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції засобами системи EasyCon, клопотання прокурора про продовження відносно

обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України.

17 жовтня 2024 року прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. У своєму клопотанні прокурор посилається на вагомість доказів обвинувачення, тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання їх винним, наявних ризиків переховування обвинувачених від суду, намагання впливати на свідків та потерпілих та вчинення іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з наведених у ньому підстав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність та формальність наведених прокурором ризиків щодо можливого намагання ОСОБА_5 продовжити злочинну діяльність чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, захисник вказав, що на даний час досудове розслідування завершено, усі докази по кримінальному провадженні зібрані, а тому його підзахисний жодним чином не зможе вплинути на потерпілих чи свідків по кримінальному провадженню. Просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що буде найбільш доцільним для забезпечення виконання його підзахисним процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказав, що наведені прокурором ризики згідно статті 177 КПК України є недоведеними відносно його підзахисного. Обвинувачений ОСОБА_4 має місце реєстрації, а тому доцільним вважає обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу у виці цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Представник потерпілого ТОВ «Євро Смарт Пауер» адвокат ОСОБА_8 підтримала клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів відносно обвинувачених у виді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 травня 2024 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме, до 14 липня 2024 року включно та до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме, до 14 липня 2024 року включно.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 липня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 09 липня 2024 року по 06 вересня 2024 року включно та обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 09 липня 2024 року по 06 вересня 2024 року включно.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 серпня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 27 серпня 2024 року по 25 жовтня 2024 року включно та обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 27 серпня 2024 року по 25 жовтня 2024 року включно.

Судовий розгляд в справі не завершено.

Згідно положень статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог частини 1статті 9Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" вказано, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , одне з яких відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченого, який є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, не має постійного місця проживання, є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, проте не має постійного місця роботи, а відповідно і стабільного легального джерела доходу, а отже і міцних соціальних зв`язків, його сімейний стан, з метою запобігання ризикам, що передбачені статтею 177 КПК України, а саме запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, проте не має постійного місця роботи, а відповідно і стабільного легального джерела доходу, його сімейний стан, з метою запобігання ризикам, що передбачені статтею 177 КПК України, а саме запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_9 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177,178 КПК України, має право не визначити розмір застави, у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються, в тому числі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України, а тому суд не визначає розмір застави.

Керуючись статтями 177, 183, 314, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, заявлене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 17 жовтня 2024 року до 15 грудня 2024 року включно.

Клопотання, заявлене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 17 жовтня 2024 року до 15 грудня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення..

Повний текст ухвали складено 18 жовтня 2024 року.

СуддяОСОБА_1