УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 07.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 07.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, в якому прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене 25 липня 2024 року у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

1.Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 19.07.2023 з печаткою та підписом, на 1 арк.,

2.Копію довідки військово-лікарської комісії від 19.07.2023 № 25/2/69 з печаткою « ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 » та підписом, на 1 арк.,

3.Оригінал довідки військово-лікарської комісії від 19.07.2023 № 25/2/69 з печаткою « ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 » та печатками, на 1 арк.,

4.Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 (фотокопія), на 1 арк.,

5.Мобільний телефон «iPhone 11», серійний номер НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 .

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000215 від 07.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 09.04.2024 до ОСОБА_6 - особи, що залучена до конфіденційного співробітництва, надійшов телефонний дзвінок від ОСОБА_5 з мобільного номеру телефону НОМЕР_5 , який повідомив, що він володіє інформацією відносно виготовлення йому документів щодо списання з військового обліку, на підставі рішення ВЛК про непридатність до військової служби у воєнний час за станом здоров`я. В ході телефонної розмови ОСОБА_5 попрохав певний період часу не телефонувати ОСОБА_4 та почистити всі переписки з останнім, щоб не потрапити в поле зору поліції, а зв`язок щодо виготовлення документів тримати через нього. Таким чином, слідством встановлена причетність ОСОБА_5 до розслідуваних в рамках даного кримінального провадження обставин.

Так, в рамках даного провадження 25.07.2024 злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена співробітниками СБУ, останнього затримано на підставі ст. 615 КПК України.

З урахуванням здобутих доказів органом досудового розслідування, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, 25.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2024 за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено майно зазначене у клопотанні. У ході огляду вказаних вище вилучених речей і документів встановлено, що вони мають значення для досудового розслідування.

В подальшому, постановою слідчого вказані речі і документи визнано речовими доказами, оскільки на них містяться відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються в ході кримінального провадження.

Таким чином, з матеріалів досудового розслідування вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказані речі, що вилучені в ході проведення обшуку, відповідають критеріям, зазначеним у п. п. 1-3 ч. 2 ст. 167 КПК України, та мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подане раніше клопотання підтримала та просила задовольнити із зазначених у ньому підстав. Також додала, що вилучений мобільний телефон був пристроєм, за допомогою якого відбувалося підшуковування осіб для протиправної діяльності. У ході обшуку він був захищений паролем, для його розблокування потрібні спеціальні знання, а відтак, телефон буде направлений на експертизу. Так само для експертного дослідження будуть направлені вилучені документи. Таким чином, арешт на вилучене майно необхідно накласти саме з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення судових експертиз.

Власник майна ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Разом з тим, до початку судового розгляду на електронну адресу суду надійшов лист від імені ОСОБА_5 , в якому останній просить відкласти судове засідання, зважаючи на те, що наразі він перебуває у лікарні.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Разом з тим, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Разом з тим, слідча суддя звертає увагу, що скерований на адресу суду лист не містить електронного цифрового підпису. Так, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі Закон) передбачено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Положення ст. 6 зазначеного Закону встановлюють, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

При цьому, такий лист не містить жодних додатків, які б підтверджували дійсність зазначеного ОСОБА_5 , зокрема медичних довідок.

Таким чином, слідча суддя, враховуючи, що власник майна, будучи належним чином повідомленими про дату і час судового розгляду, у судове засідання не з`явився, належним чином оформлених документів, які б свідчили про наявність поважних причин неявки, суду не надав, а відтак вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна за відсутності власника майна ОСОБА_5 .

Вислухавши думку прокурора, ретельно дослідивши клопотання про арешт майна та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Так, у ході судового розгляду клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000215 від 07.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В рамках даного провадження 25.07.2024 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 615 КПК України. у той же день останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У той же час, у ході здійснення досудового розслідування встановлена причетність ОСОБА_5 до розслідуваних в рамках даного провадження обставин.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2024 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Із мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчим у судовому засіданні доведено, що за місцем проживання ОСОБА_5 можуть знаходитися речі та документи, які мають важливе значення для кримінального провадження, а тому, клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання, виявлення та вилучення речей і документів, що містять відомості про факти та обставини, що встановлюються у кримінальному провадженні №0000215 від 07.03.2024, які можуть бути доказами під час судового розгляду.

У свою чергу, 25.07.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

1.Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 19.07.2023 з печаткою та підписом, на 1 арк.,

2.Копію довідки військово-лікарської комісії від 19.07.2023 № 25/2/69 з печаткою « ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 » та підписом, на 1 арк.,

3.Оригінал довідки військово-лікарської комісії від 19.07.2023 № 25/2/69 з печаткою « ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 » та печатками, на 1 арк.,

4.Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 (фотокопія), на 1 арк.,

5.Мобільний телефон «iPhone 11», серійний номер НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 .

Враховуючи, що вилучення вказаних речей не охоплюється ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2024, таке майно в силу ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим.

Так, згідно з ч. 1 ст. 234 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, слідчий, прокурор проводять обшук.

У відповідності до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом з тим, ч. 2 ст. 168 КПК України передбачає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Таким чином, враховуючи, що вилучення вказаних речей змістом ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2024 про надання дозволу на проведення обшуку не охоплюється, таке майно має статус тимчасово вилученого.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Так, зі змісту клопотання прокурора про арешт майна та долучених до нього матеріалів вбачається, що мобільний телефон «iPhone 11», серійний номер НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 , захищений системою логічного захисту і такий пароль власник у ході обшуку надавати уповноваженим слідчим відмовився. Відтак, в силу вимог чинного КПК України слідчими прийнято рішення про вилучення зазначеного телефону.

Постановою старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 від 25.07.2024 вилучені у ході проведення обшуку речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000215 від 07.03.2024 року.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, ч. 3 ст. 170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, ч. 11 ст. 170 КПК України встановлює, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, слідча суддя звертає увагу, що прокурор у своєму клопотанні просить накласти арешт на вилучене майно з метою конфіскації майна підозрюваного. Однак безпосередньо у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вказала, що вказана мета наведена у клопотанні помилково, а сам арешт необхідно накласти саме з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення судових експертиз задля встановлення важливих для кримінального провадження обставин, які підлягають доказуванню.

Таким чином, слідчою суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вилучене 25.07.2024 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні №0000215 від 07.03.2024, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому, накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення експертиз.

З огляду на наведене, з метою збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, а також проведення судових експертиз, з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, необхідно накласти арешт на вказане у клопотанні прокурора майно у вигляді заборони використання, розпорядження та відчуження вказаних речей.

При цьому, слідча суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Враховуючи доводи сторін, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 07.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 234, 309, 369-372, 395 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 25 липня 2024 року у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

1.Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 19.07.2023 з печаткою та підписом, на 1 арк.,

2.Копію довідки військово-лікарської комісії від 19.07.2023 № 25/2/69 з печаткою « ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 » та підписом, на 1 арк.,

3.Оригінал довідки військово-лікарської комісії від 19.07.2023 № 25/2/69 з печаткою « ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 » та печатками, на 1 арк.,

4.Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 (фотокопія), на 1 арк.,

5.Мобільний телефон «iPhone 11», серійний номер НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 , із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали оголосити 05 серпня 2024 року о 10 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1