Справа № 569/1644/24
УХВАЛА

про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону

18 жовтня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне подання фахівця Рівненського районного відділу №1 філії ДУ «Центра пробації» у Рівненській області ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Даугавпіля, республіка Латвія, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженго 06 лютого 2024 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, суд -

ВСТАНОВИВ:

Фахівець Рівненського районного відділу №1 філії ДУ «Центра пробації» у Рівненській області ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням про приведення у відповідність до вимог закону вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2024 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, яким усунена караність вчиненого ОСОБА_6 діяння.

В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримала, посилаючись на обставини викладені в ньому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав на обґрунтованість подання та просив його задовольнити.

Засуджена в судове засідання не з`явилася.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали подання, суд приходить наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХвід 18 липня 2024 року (далі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь - якого платника податку.

У мотивувальній частині вироку зазначено, що 13.01.2024 року засуджений скоїв крадіжку товарно - матеріальних цінностей вартістю 429,80 грн..

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 року становить 2684 грн, тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1342 грн. на 2023 рік, а 2 неоподатковуваних мінімумів, зазначених в частині 2 статті 51 КУпАП, становить 2684 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розміру штрафу, як покарання) неоподатковуваний мінімум складає 2684 грн. х 50% =1342 грн. Отже, крадіжка майна вартістю до 2684 грн. виключно становить адміністративне правопорушення.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 року становить 3028 грн, тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1514 грн. на 2024 рік, а 2 неоподатковуваних мінімумів, зазначених в частині 2 статті 51 КУпАП, становить 3028 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розміру штрафу, як покарання) неоподатковуваний мінімум складає 3028 грн. х 50% =1514 грн. Отже, крадіжка майна вартістю до 3028 грн. виключно становить адміністративне правопорушення

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2024 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до вказаного вироку, який 08 березня 2024 року набрав законної сили та 18 березня 2024 року прийнятий до виконання Рівненським районним відділом № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, при цьому спричинив матеріальну шкоду в 2024 році в розмірі 429,80 грн, що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2024 року завдано матеріальну шкоду на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, тобто вчинене нею діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, подання є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.372,537,539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Даугавпіля, республіка Латвія, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , від покарання, призначеного йому вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2024 року за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Рівненським міський суд Рівненської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1