ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000765 від 26.12.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Луганськ, Луганської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, приватного підприємця, одруженої, не судимої, яка зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 26 грудня 2022, близько 01 години 40 хвилин, слідуючи на виїзд з України в Республіку Польща, перебуваючи поблизу кабіни паспортного контролю на пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг - Зосін», що по АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, надала інспектору прикордонної служби 3 категорії дозиметристу 6 прикордонного загону відділу інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділення інспекторів прикордонної служби ВІС «Пархоменкове» майстер сержанту ОСОБА_6 , який відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та Закону України «Про Державну прикордонну службу України», є службовою особою правоохоронного органу, у зв`язку із здійсненням правоохоронних і правозастосовних функцій, та який згідно посадової інструкції, та п.14 «Плану запровадження та забезпечення заходів здійснення правового режиму воєнного стану в Україні», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №181-р від 24.02.2022 (далі - Плану) зобов`язаний вживати заходів щодо заборони виїзду громадянам, які перебувають на військовому або спеціальному обліку у Міністерстві оборони України, Службі безпеки України чи Службі зовнішньої розвідки України, змінювати місце проживання (місце перебування) без дозволу військового комісара або керівника відповідного органу Служби безпеки України чи Служби зовнішньої розвідки України, неправомірну вигоду в розмірі 100 (сто) доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 26 грудня 2022 становить 3656 гривень 86 копійок, котрі вона поклала в належний їй паспорт для виїзду за кордон за те, щоб він з використанням наданого йому службового становища не вжив, що до її чоловіка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який відповідно до ч.9 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року військовозобов`язаним, заходів, передбачених п. 14 Плану, п.п. 6, 16 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року, зі змінами та доповненнями, ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року, зі змінами та доповненнями, Указом Президента України N? 64/2022 про «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022, з наступними змінами продовжено Указом Президента України від 7 листопада 2022 року N? 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року N? 2738-IX , а саме - не вжив заходів щодо заборони виїзду за кордон громадянам, віком від 18 до 60 років, які перебувають на військовому або спеціальному обліку у Міністерстві оборони України, Службі безпеки України чи Службі зовнішньої розвідки України, та дозволив йому виїзд. Відразу ОСОБА_6 , з дотриманням вимог ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» відмовився від одержання неправомірної вигоди та повідомив про це на лінію «102».

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочину визнала повністю, фактичні обставини справи підтвердила, пояснила, що щиро кається у вчиненому і дала показання, які повністю узгоджуються з описовою частиною цього вироку. Зібрані по справі докази визнає та їх не оспорює. Підтвердила, що їхала разом з чоловіком легковим автомобілем, на пункті пропуску «Устилуг», з метою перетину чоловіком кордону, надала інспектору прикордонної служби гроші в розмірі 100 доларів США, які поклала в паспорт. Розуміла, що це є неправомірна вигода та порушення вимог закону, оскільки чоловік не мав дозволу щодо перетину кордону. Виявивши надані гроші, інспектор прикордонної служби, викликав слідчу групу. Також додала, що є внутрішньо переміщеної особою, проживає та працює приватним підприємцем у м.Запоріжжя, має постійний дохід, періодично виїжджає до дочки у Польщу. Щодо перебування її у розшуку зазначила, що наміру уникати суду та покарання не мала, саме в цей період перебувала у дочки. Вказала, що щиро кається у вчиненому, розуміє протиправність своїх дій, просить суд суворо її не карати, готова понести покарання.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч.3ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності її позиції, а також роз`яснив обвинуваченій, та всім учасникам справи що вона буде позбавлена права оспорювати ці обставини справи та кваліфікацію інкримінованого правопорушення в апеляційному порядку.

Таким чином, вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, є повністю доведеною, а дії правильно кваліфікованими за ч.1 ст.369 КК України як надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченої, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, ФОП, займається підприємницькою діяльністю, що свідчить про постійне джерело прибутку, має сім,ї, постійне місце реєстрації та проживання, отже наявні міцні соціальні зв`язки, на обліках в спеціалізованих установах не перебуває. Вину у скоєному злочині визнавала на протязі всього розгляду, активно сприяла розкриттю злочину.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Беручи до уваги дані про особу винної, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, поведінки обвинуваченої, яка усвідомлюючи, що відносно неї порушено кримінальне провадження, до органів досудового слідства та суду не з`являлась, у зв`язку з чим була оголошена у розшук, думки сторони публічного обвинувачення, за наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме те, що остання активно сприяла розкриттю злочину та щиро каялась, відсутності обтяжуючих обставин, суд, повною мірою врахувавши наведене, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України покарання у виді штрафу в межах передбачених санкцією статті, оскільки саме таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченої та буде необхідним і достатнім для досягнення мети не лише кари, а й буде слугувати для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нею нових злочинів.

Цивільний позов та витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.ст.96-1, 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі)грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Відповідно до ст.ст.96-1, 96-2, 100 КПК України речові докази купюра номіналом 100 долларів США, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження - застосувати спеціальну конфіскацію та передати у власність держави.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ТетянаПустовойт