Справа № 277/1399/23
УХВАЛА

іменем України

"25" липня 2024 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000112 від 12.03.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України

в с т а н о в и в:

З Житомирської обласної прокуратури до Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України.

Ухвалою від 24.10.2023 року у вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до судового розгляду, оскільки вимоги ст.291 КПК України дотримані та відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору посилаючись на те, що обвинувальний акт містить підпис прокурора, яким він затверджений, проте такий підпис не скріплений печаткою прокуратури. Також в обвинувальному акті жодним чином не розкрито мету заволодіння майна та користь від цих дій іншої особи, не зрозуміло, в чому виражене зловживання ОСОБА_4 службовим становищем, оскільки в обвинувальному акті відсутні будь-які посилання на норми статуту чи посадових обов`язків останнього, якими ОСОБА_4 нібито зловживав, та який причинно-наслідковий зв`язок між таким зловживанням та розтратою, відсутні дані й про рух грошових коштів по рахунках, з яких можна було б зробити висновок про їх привласнення та розтрату. Крім того, в обвинувальному акті не зазначено у чому полягає корисливий мотив вчинення кримінального правопорушення (а саме на свою користь чи на користь інших осіб було вчинене кримінальне правопорушення), що є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину. В порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить конкретного обвинувачення, що унеможливлює якісний і повний захист обвинувачених у даному кримінальному провадженні. Зокрема, в обвинувальному акті не зазначено форми умислу та мотивів злочину, відсутні дані й про рух грошових коштів по рахунках, з яких можна зробити висновок про їх привласнення та розтрату. З тексту обвинувального акту неможливо встановити прізвищ, ім`я та по батькові і займану посаду слідчого, який безпосередньо склав вказаний обвинувальний акт. Так, відповідно до першого абзацу обвинувального акту його складено у вказаному кримінальному провадженні заступником начальника відділу слідчого управління Головного управління Національно поліції в Житомирській області ОСОБА_14 . В той же час, згідно останнього абзацу цього ж обвинувального акту його складено начальником відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_15 .

Крім цього, ОСОБА_4 є громадянином Лівану, уродженцем м. Бейрут Ліванської Республіки, не володіє українською мовою, і відповідно, потребує перекладача, про що свідчить заявлені 12.04.23 та 27.09.23 захистом клопотання про забезпечення права на користування ОСОБА_4 послугами перекладача та виконання процесуальних вимог щодо вручення обвинувального акту. Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні перекладач не залучався. Після завершення досудового розслідування ОСОБА_4 отримав копію обвинувального акту українською мовою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_9 просили у разі задоволення клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, вручити обвинуваченому обвинувальний акт перекладений на російську мову, якою останній володіє.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також їхні захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_9 , просили його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, посилаючись на те, що зазначені захисником в клопотанні недоліки обвинувального акту не є істотними. Обвинувачений ОСОБА_4 тривалий час проживає на території України, під час досудового розслідування жодного разу не заявляв, що не володіє українською мовою та потребує перекладача.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного:

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, зокрема, вимогам ст.291 КПК України.

Частиною 6 ст.9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

До загальних засад кримінального провадження, згідно ст.7 КПК України віднесено законність, який встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суд неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.

Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що п.3 ч.3 ст.314 КПК України поширюється не лише на випадки коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а й на інші випадки очевидного порушення вимог КПК України під час досудового слідства.

Той факт, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст.291 КПК України, а й в інших випадках передбачених КПК України, підтверджується і висновком викладеним у постанові Верховного Суду України № 5-111кс15 від 25.06.2015 року.

Згідно з п.3 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Як встановлено в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином Лівану та пояснив, що не в достатньої мірі володіє українською мовою, під час навчання та в побуті спілкується виключно російською мовою, тому обставини викладені в обвинувальному акті йому не зрозумілі, у зв`язку з чим просив про переклад обвинувального акту на російську мову, при цьому під час досудового розслідування обвинувачений та його захисник заявляли клопотання слідчому, що обвинувачений потребує в послугах перекладача.

У відповідності з положеннями ст.29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Переклад процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

Ч.3 ст.42 КПК України передбачено, що підозрюваний/обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують; користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчинені кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержати безоплатну допомогу перекладача.

Європейський Суд у рішенні від 28.11.78 по справі «Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН» зазначив, що право на допомогу перекладача стосується, як усних виступів, так і документальних матеріалів кримінального провадження. Ці гарантії надані з метою реалізації права на справедливий суд. Перекладу підлягають не всі документи кримінального провадження, а тільки основні, що надають можливість обвинуваченому бути ознайомленим з порушеною проти нього справою та мати можливість викласти суду свою версію подій.

Однак, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 не було вручено обвинувального акту та додатків до нього в перекладі на мову, якою він володіє, зокрема російською, а лише було вручено обвинувальний акт українською мовою.

Відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 належним чином засвідчених підписом перекладача копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, на переконання суду, позбавляє його повноцінного права відстоювати свою позицію в суді, оспорювати фактичні обставини справи, висловлюватись щодо оцінки доказів та інше.

Невручення обвинуваченому обвинувального акту на мові, якою він володіє та яку він розуміє, не може бути усунуто під час підготовчого судового засідання та судового розгляду, оскільки саме на стадії досудового слідства, через розуміння суті обвинувачення, сторона захисту має можливість реалізувати свої права зі збирання та подання доказів.

Враховуючи те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який відповідно до ч.4 ст.110 КПК України є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, складений українською мовою, і до нього не долучено переклад на мову, якою володіє обвинувачений, на переконання суду, вказані обставини свідчать про недотриманням слідчим та прокурором загальних засад кримінального провадження, що може бути усунуте лише у результаті виконання прокурором приписів ст.29, п.18 ч.1 ст.42, ст.68 КПК України, а не діями суду.

Крім того, судом встановлено, що в порушення ст.291 ч.4 КПК України з тексту обвинувального акту неможливо встановити прізвища, ім`я та по батькові, а також займану посаду слідчого, який безпосередньо склав вказаний обвинувальний акт.

Так, відповідно до першого абзацу обвинувального акту його складено у вказаному кримінальному провадженні заступником начальника відділу слідчого управління Головного управління Національно поліції в Житомирській області ОСОБА_14 .

В той же час, згідно останнього абзацу цього ж обвинувального акту його складено начальником відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_15 .

Отже, з урахуванням зазначеного, суд вважає, що обвинувальний акт кримінальному провадженні №0000112 від 12.03.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України підлягає поверненню прокурору для перекладу та вручення обвинуваченому ОСОБА_4 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування тією мовою, якою він володіє в достатній мірі для розуміння суті обвинувачення, яке йому висунуто.

В той же час, суд вважає безпідставними посилання захисника на повернення обвинувального акту з підстав не посвідчення підпису прокурора печаткою прокуратури, оскільки наданий до суду обвинувальний акт затверджений прокурором ОСОБА_3 , а вимоги ст.291 КПК України не передбачають посвідчення підпису прокурора печаткою прокуратури.

Щодо посилань захисника про те, що в обвинувальному акті сформоване обвинувачення щодо ОСОБА_4 є нечітким, неконкретизованим, не містить усіх об`єктивних ознак складу кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , суд зазначає, що ст. 291 КПК України не встановлює вимоги щодо змісту обвинувального акту в частині його смислової наповненості при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, прокурор, складаючи обвинувальний акт, на свій розсуд визначає обсяг інформації при описанні події кримінального правопорушення, яку вказує у ньому.

В подальшому обставини, викладені у обвинувальному акті, перевіряються судом, який і ухвалює остаточне рішення.

У свою чергу, особливістю підготовчого провадження є те, що на цій стадії суд не досліджує доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті, не оцінює повноту пред`явленого обвинувачення та правильність кваліфікації діяння, інкримінованого особі.

Дослідження обвинувального акта під час підготовчого судового засідання спрямоване виключно на встановлення відповідності його форми і змістовного наповнення вимогам ст.291 КПК України, та відсутності в ньому положень, усунення яких є неможливим в процесі судового розгляду.

Доводи захисника фактично зводяться до непогодження сторони захисту з висунутим обвинуваченням ОСОБА_4 , та не є підставами для повернення обвинувального акту у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.

Згідно положень КПК України прокурор наділений повноваженнями змінювати обвинувачення в суді, висувати додаткове обвинувачення, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення (ч.2 ст.337, ст.ст.338-340 КПК України).

Сторона ж захисту під час судового розгляду зможе самостійно обстоювати правову позицію щодо невинуватості обвинуваченого та надати суду відповідні докази, як це передбачено правилами ст.22 КПК України.

За таких обставин суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав до задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору з цієї підстави.

Керуючись ст.ст.110, 314, 315, 369, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000112 від 12.03.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України, повернути прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом семи діб з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 29 липня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1