Справа №766/1220/22
н/п 1-кс/766/9763/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження №0000502 від 29.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України, т.в.о. заступника начальника СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Верхівцеве, Дніпропетровської області, громадянину України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000502 за підозрою: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Верхівцеве, Дніпропетровської області, громадянину України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовцю військової служби по мобілізації, на момент вчинення злочину механік групи слюсарно-механічних робіт технічно експлуатаційної частини військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призваний Верходніпровським РВК Дніпропетровської області 03.02.2015 року та призначений на посаду механіка групи слюсарно-механічних робіт технічно експлуатаційної частини військової частини НОМЕР_1 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.07.2015 №179.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

З часу видання ВО Президента України, Головою Верховної ради України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст.1 Закону України «Про оборону України», який діяв до часу видання Президентом України Указу №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердження його Законом України №2102-IX Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі - Статуту), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, проходячи військову службу за мобілізацією та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, 09.07.2015 року солдат ОСОБА_4 перебував у розташуванні базового табору військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася в АДРЕСА_2 та самовільно залишив місце розташування зазначеної частини.

Реалізуючи свій умисел, солдат ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, самовільно залишив базовий табір військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася в АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, в період часу з 09.07.2015 року солдат ОСОБА_4 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини НОМЕР_1 безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього. При цьому, будь-яких підтверджуючих документів щодо поважності причин відсутності на службі солдат ОСОБА_4 не надав.

За таких обставин ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2015 №95 на посаді механіка групи слюсарно-механічних робіт технічно експлуатаційної частини військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від військової служби, без будь-яких поважних причин, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 09.07.2015 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той час перебувала в АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконує, час проводить на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

У ході розслідування кримінального правопорушення, 21.09.2024 року на підставі п. 3 ч.1 ст. 276, ч.1 ст. 278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Верхівцеве, Дніпропетровської області, громадянину України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовцю військової служби по мобілізації, на момент вчинення злочину механік групи слюсарно-механічних робіт технічно експлуатаційної частини військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри у вчинення кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_4 ;

- протоколом та відеозаписом допиту свідка ОСОБА_8

- протоколом та відеозаписом допиту свідка ОСОБА_9

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Так, з матеріалів кримінального провадження випливає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років.

Так, письмову підозру та повістки про прибуття до слідчого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено за адресою проживання останнього: АДРЕСА_1 . Направлення підозри та повісток підтверджується накладною «Укрпошта» від 21.09.2024 за № 558.

Отримання даних документів ОСОБА_4 підтверджується інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» та випискою відстеження трекінгового маршруту «Укрпошти».

Також підозра та повістки направлені на адресу ВЧ НОМЕР_2 де проходив службу ОСОБА_4 .

Після отримання ОСОБА_4 підозри та повісток останній не з`явився до слідчого та не надав підтверджуючу інформацію про неможливість прибути.

У зв`язку з вищевикладеним 01.10.2024 року підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено в розшук.

Також 10.10.2024 було повторно направлено підозру та повістки на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про прибуття до слідчого, за адресою проживання останнього: АДРЕСА_1 . Направлення підозри та повісток підтверджується накладною «Укрпошта» від 10.10.2024 за № 470.

Отримання даних документів ОСОБА_4 підтверджується інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» та випискою відстеження трекінгового маршруту «Укрпошти». Також отримання вищевказаних документів громадянином ОСОБА_4 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 16.10.2024.

В результаті отриманої інформації про отримання підозрюваним письмової підозри та повісток, мною слідчим СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 було здійснено телефонний дзвінок на номер НОМЕР_3 який належить ОСОБА_4 .

Вищевказаний номер телефону було встановлено в результаті виконання постанови про проведення процесуальних дій на іншій території.

Телефонний дзвінок був здійснений з метою з`ясування у ОСОБА_4 про причини не прибуття останнім до слідчого відповідно до повісток.

Підозрюваний ОСОБА_4 на неодноразові телефонні дзвінки не відповідав

На визначені в повістках дати ОСОБА_4 не прибув до слідчого, на зв`язок не вийшов та не надав підтверджуючих документів про причини не прибуття.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_4 переховується від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Військову частину НОМЕР_2 де проходив службу ОСОБА_4 на даний момент самовільно залишив.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово викликався до слідчого, але жодного разу на виклики не з`являлась, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки, є всі підстави вважати, що останній переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

03.10.2024 зупинено досудове розслідування у зв`язку з оголошенням підозрюваного у розшук.

19.11.2024 під час виконання Ухвали Херсонського міського суду в Херсонській області від 05.11.2024 було здійснено затримання підозрюваного ОСОБА_4 .

У зв`язку з тим, що місце знаходження підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, досудове розслідування відновлено 19.11.2024.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження, сторона обвинувачення приходить до висновку щодо необхідності застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, оскільки наявні ризики, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років ум зв`язку з чим у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини буде в майбутньому переховуватись від органів досудового розслідування.

Поряд з цим, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні умисного тяжкого злочину, у подальшому, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкції, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, може умисно ухиляється від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховатись від органів досудового розслідування та суду, може зникнути з місця постійного мешкання до іншої місцевості, країни, у зв`язку з чим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та, як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Отже, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у такий спосіб може та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджаючи таким чином встановленню істини по справі.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду.

Наступний ризик, який вказує на необхідність застосування до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід, є ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 будучи в минулому військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, здійснювати вплив на інших військовослужбовців, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, у тому числі за допомогою засобів зв`язку, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема, перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх знайомих по службі, підлеглих тощо.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, дії підозрюваного під час вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, свідчать про наявність ризику продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, ухилятися від проходження військової служби, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилаючись на вищевикладені обставини слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід та пояснив, що наразі здійснює догляд за хворою жінкою.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

21.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. У цей же день письмову підозру та повістки про прибуття до слідчого на ім`я ОСОБА_4 , було направлено за адресою проживання останнього: АДРЕСА_1 , а також на адресу ВЧ НОМЕР_2 , де проходив службу ОСОБА_4 шляхом направлення через відділ поштового зв`язку АТ «Укрпошта».

Після отримання ОСОБА_4 підозри та повісток останній не з`явився до слідчого, про причини неявки не повідомив.

01.10.2024 року підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено в розшук.

10.10.2024 повторно направлено підозру та повістки на ім`я ОСОБА_4 про прибуття до слідчого, за адресою проживання останнього: АДРЕСА_1 шляхом направлення через відділ поштового зв`язку АТ «Укрпошта».

Отримання зазначених документів ОСОБА_4 підтверджується інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» та випискою відстеження трекінгового маршруту «Укрпошти», рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 16.10.2024.

01.10.2024 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

03.10.2024 постановою слідчого зупинено досудове розслідування у зв`язку з оголошенням підозрюваного ОСОБА_4 у розшук.

05.11.2024 року ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_11 №766/1220/22 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19.11.2024 на підставі зазначеної ухвали підозрюваного ОСОБА_4 було затримано та поміщено до Миколаївського ІТТ№1 за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44.

19.11.2024 постановою слідчого досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено.

За матеріалами клопотання маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, одружений, із середньою-спеціальною освітою, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, механік групи слюсарно-механічних робіт технічно експлуатаційної частини військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, обставини вчинення кримінального правопорушення та підозру не визнав, підозру обґрунтовано вагомими доказами, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи вищевикладені обставини, слідчий суддя вважає, що застосування іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, у даному випадку є неможливим, та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.12.2024 року включно, в межах строку досудового розслідування, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Згідно положень ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З урахуванням рішення другого сенату Конституційного Суду, ухваленого 19.06.2024 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо конституційності ч. 6 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу, яким Суд звернув увагу, що за ч.6 ст.176 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний захід, що може застосовуватися до обвинувачених у скоєнні злочинів проти основ національної безпеки. Таким чином, Конституційний Суд підкреслив, що під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 КПК є можливість, за певних підстав та обставин, визначених ст. ст.177 та 178 кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід. Отже, Конституційний Суд констатував, що за ч.6 ст.176 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід. Таким чином, у рішенні Конституційний Суд висновує, що зазначена норма кодексу забезпечує посилені гарантії захисту конституційного права на свободу та особисту недоторканність особи від свавільного втручання, що їх визначено ч. 2 ст. 29 Конституції.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, а саме те, що визначення розміру застави є правом слідчого судді, а не обов`язком, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави підозрюваному.

Отже, за наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність визначення застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 гривень (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень ), враховуючи також обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальний стан підозрюваного, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, враховуючи, що розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, тому визначення застави саме в такому розмірі буде помірним для підозрюваного та може гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, також враховуючи вагомість ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, у зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Крім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент до 07.01.2025, необхідно покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Крім того, клопотання слідчого в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 на гауптвахті, задоволенню не підлягає, оскільки нормами КПК України не передбачено вибір місця утримання підозрюваного слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 131,132,176-178,183,184,193-196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.01.2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 19.11.2024 року.

Строк дії ухвали - до 07.01.2025 року включно.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 гривень.

У випадку внесення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застави, вважати обраним до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено в приміщенні суду 22.11.2024 р. о 12 год. 45 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1