Провадження № 1-кс/161/3770/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

29 липня 2024 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання про об`єднання досудових розслідувань у кримінальних провадженнях від 17 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2024 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання про об`єднання досудових розслідувань у кримінальних провадженнях від 17 липня 2024 року.

Вивчивши матеріали поданої скарги та долучені до неї документи, слідчий суддя вважає, що провадження по даній скарзі не підлягає до відкриття за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені.

При цьому, встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені є вичерпним.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Із змісту поданої скарги представника потерпілої ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 від 26 липня 2024 року вбачається, що нею оскаржується постанова прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про об`єднання досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000015 від 19 січня 2023 року, за ч. 1 ст. 366 КК України та № 0000094 від 22 березня 2023 року, за ч. 1 ст. 365 КК України, однак таке рішення прокурора, згідно вимог ч. 1 ст. 303 КПК України, не може бути предметом розгляду слідчим суддею під час досудового розслідування.

Статею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 КПК України прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах своїх повноважень.

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора, що передбачено ч. 1 ст. 36 КПК України.

Згідно до вимог ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує положення відповідного міжнародного договору України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (частини 4 і 5 статті 9 КПК України).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, який встановить, зокрема, обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

Разом із тим, як убачається з ухвали Суду від 8 січня 2008 року "Щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі "Скорик проти України" (п.2), право на доступ до національного суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом в такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Практикою Суду визначено, що встановлені державою обмеження повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються та метою, яку намагаються досягнути, щоб не суперечити пункту 1 статті 6 Конвенції (див. рішення у справі Guerin v. France, 29 липня 1998 року, Reports 1998-V, п. 37).

З врахуванням вищевикладеного, того, що подана представником потерпілої скарга на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання про об`єднання досудових розслідувань у кримінальних провадженнях не підлягає оскарженню слідчому судді згідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України, та те, що чинним КПК України, тобто національним законодавством визначено питання відкриття чи відмови у відкритті провадження по розгляду певних категорій скарг, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті провадження з розгляду поданої скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання про об`єднання досудових розслідувань у кримінальних провадженнях від 17 липня 2024 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати представнику потерпілої ОСОБА_2 разом із скаргою та усіма додатками до неї.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1