Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/934/22
УХВАЛА

Іменем України

29.10.2024 рокум. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника Кропивницького районного сектору № 3 Філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду подання (клопотання) начальника Кропивницького районного сектору № 3 Філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Кропивницького районного сектору № 3 Філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 звернувся до суду із цим поданням (клопотанням), посилаючись на те, що набрав чинність закон, згідно з яким усунена караність діяння, за яке засуджена особа, а тому вона підлягає звільненню від покарання.

У судовому засіданні начальник Кропивницького районного сектору № 3 Філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 подання (клопотання) підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо подання (клопотання).

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив звільнити його від покарання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки.

9 серпня 2024 набрав чинності Закон України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Так, згідно з новою редакцією ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (складає 480,25 грн у 2019 році, 525,50 грн у 2019 році).

Відповідальність за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (складає від 480,25 грн до 1921 грн у 2019 році, від 525,50 грн до 2102 грн у 2022 році).

Таким чином, з 9 серпня 2024 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн, у 2023 році 2684 грн, у 2022 році 2102 грн, у 2019 році 2019 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому суд бере до уваги приписи ч. 1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які скасовують, пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

На підставі зворотної дії закону суд також повинен виходити з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Згідно з вироком суду, яким засуджено особу, загальна сума викраденого майна становить 416,10 грн.

Тому вказане діяння підпадає під адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність.

Положення ч. 2 ст. 74 КК України передбачають, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, засуджена особа підлягає звільненню від призначеного їй покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Подання (клопотання) задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1