ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000117 від 31.08.2021 року, за апеляційними скаргами з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 25 березня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернівців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , із базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: вироком Шевченківським районним судом м. Чернівці від 25.07.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 25 березня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і за їх вчинення призначено йому покарання: - за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; - за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

ЄУНСС: 727/10669/21 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-кп/822/206/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту затримання, тобто з 18.12.2021 року.

Зараховано в строк відбування покарання, строк тримання ОСОБА_7 під вартою з 04.10.2021 року по 09.11.2021 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу засудженому ОСОБА_7 залишено обрану - тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Стягнуто з засудженого ОСОБА_7 на рахунок держави витрати на здійснення експертних досліджень в сумі 6 521,56 грн.

Після вступу вироку в законну силу, заставу в розмірі 35 686 грн внесену за засудженого ОСОБА_7 , визначено звернути в дохід держави, а саме шляхом їх зарахування на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних сил України.

Вирішено долю речових доказів.

Судом першої інстанції було встановлено, АЗС «Nova» по АДРЕСА_2 , діючи умисно, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, протиправно, скориставшись тим, що оператор АЗС ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спала та не могла спостерігати за його діями, повторно, зі столу оператора, таємно викрав мобільний телефон марки «Iphone 11, 128 Gb» фіолетового кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який був у прозорому чохлі із захисним покриттям загальною вартістю 21 693 грн 08 коп. та жіночу сумку бежевого кольору вартістю 700 грн, в якій знаходився прилад для вирівнювання волосся вартістю 650 грн, з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 05.09.2021 року о 17 год. 42 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в АДРЕСА_3 , діючи умисно, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, протиправно, повторно, шляхом вільного доступу, зайшовши до магазину «Кошик», скориставшись відсутністю продавця, таємно викрав грошові кошти у сумі 6000 гривень, які знаходилися у шухляді столу продавця, які належать ФОП ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якими з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В подальшому, 22.09.2021 року о 13:51 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на території Калинівського ринку по вул. Калинівська, 13 м. Чернівці, а саме біля торгового прилавку № НОМЕР_2 , що належить ФОП ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, протиправно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно з вказаного торгового прилавку викрав блокнот темно-синього кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 900 доларів США, що відповідно до курсу НБУ, станом на момент вчинення кримінального правопорушення становить 24 030 грн., з якими ОСОБА_7 з місця події пішов, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Також, 23.08.2021 року, ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , яку він на підставі усної домовленості орендував у ОСОБА_13 , діючи умисно, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, протиправно, шляхом вільного доступу, таємно, викрав телевізор марки «Samsung» модель «Full HD TV series M5500 class» з діагоналлю 49 дюймів, серійний номер НОМЕР_3 B-01, вартість якого, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126- 21/8049-ТВ на момент вчинення злочину складає 8 233 гривні 33 копійки, та пилосос червоного кольору, невстановленої марки, вартістю 100 євро, що згідно курсу НБУ, станом на момент вчинення злочину складає 3 117 гривень.

Крім того, 04.10.2021 року ОСОБА_7 , близько 15 години 55 хвилин, перебуваючи за адресою АДРЕСА_5 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення офісу благодійного фонду «Я майбутнє України», звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Хіаомі» модель «Redmi 3S» золотистого кольору, вартість якого згідно товарознавчої експертизи №СЕ-19/126-21/7856-ТВ, на момент вчинення злочину становила 1120 гривень та мобільний телефон марки «Iphone X Silver 256 Gb» ІМЕІ: НОМЕР_4 , вартість якого, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/126-21/7855-ТВ становить 9516 гривень 67 копійок.

Також, 18.11.2021 року о 19 год. 20 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщені стоматологічного кабінету, що по Руданського, 42/2, діючи умисно, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, протиправно, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю персоналу, таємно викрав грошові кошти у сумі 1500 гривень, які знаходилися на стійці столу адміністратору, які належать ФОП ОСОБА_14 .

Крім цього, 04.12.2021 року о 18 год. 15 хв., ОСОБА_7 перебуваючи в приміщені торгівельного центру «Формаркет», що по АДРЕСА_6 , діючи умисно, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, протиправно, повторно, шляхом вільного доступу зі стійки кав`ярні, скориставшись відсутністю продавця, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy 8+», ІМЕІ: НОМЕР_5 , вартістю 5 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинена повторно.

Окрім того, 26.09.2021 року о 09:40 год., ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_7 , а саме біля приміщення офісу «Щедра садиба», що належить ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи умисно, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, протиправно, шляхом віджиму металопластикових дверей, проник всередину вказаного приміщення, звідки повторно, таємно викрав три ноутбуки марок «Lenovo», вартістю 10 800 грн., «Asus», вартістю 7 000 грн., «НР» вартістю 10 000 грн., два мобільних телефони марки «Redmi 6А», чорного кольору, вартість яких згідно висновку експерта № СЕ-19/126-21/8050-ТВ складає 2412 гривень 74 копійки, та грошові кошти в сумі 1 000 грн., з якими ОСОБА_7 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Також, 04.10.2021 року близько 03 години, ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Коперника в м. Чернівці, діючи умисно, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, протиправно, шляхом механічного пошкодження дверного замка в автомобілі марки «Фольксваген Т 4», д. н. з. НОМЕР_6 , проник в НОМЕР_7 , звідки викрав гаманець темно-синього кольору, який матеріальної цінності не представляє, всередині якого був ланцюжок із металу жовтого кольору, вартістю 5000 гривень, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_16 , ID-картка на ім`я ОСОБА_16 , картка платника податків на ім`я ОСОБА_16 та грошові кошти в сумі 50 гривень, а також гаманець коричневого кольору, який матеріальної цінності не становить, всередині якого були наявні грошові кошти в сумі 70 гривень та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_17 . Після чого з місця кримінального правопорушення пішов, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерплій ОСОБА_16 матеріальної шкоди на суму 5120 гривень.

В подальшому, 17.11.2021 року приблизно о 12:30 год ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_8 , діючи умисно, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, протиправно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник до салону автомобілю марки «Фольксваген» модель «Таурег», д. н. з. НОМЕР_8 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Арllе Iphone 10, 64 Gb» чорного кольору, вартість якого 9 133 грн. 33 коп. та в подальшому з якого за допомогою додатку «Приват24» здійснив 4 перекази грошових коштів на загальну суму 10 571 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 , кожен окремо, подали апеляційні скарги з доповненнями.

Зі змісту апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що останній просить скасувати оскаржуваний вирок та закрити кримінальне провадження з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції ухвалив незаконний, необґрунтований та невмотивований обвинувальний вирок на підставі незаконних та недопустимих доказів.

При цьому на думку обвинуваченого, суд не з`ясувавши дійсних обставин кримінального провадження допустив істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, наслідком чого стало ухвалення незаконного рішення.

Стверджує, що без урахування позиції сторони захисту щодо обов`язкового допиту потерпілих, свідків, дослідження речових доказів, перевірки законності отримання доказів, суд першої інстанції ухвалив рішення без дослідження речових доказів, допиту свідків, потерпілих, без аналізу правових підстав отримання доказів у справі, чи допустив неповноту та однобічність судового розгляду.

Вказує, що протокол огляду місця події від 30.08.2021 року т. 1 а. с. 22-24, протокол огляду та перегляду відеозапису від 06.10.2021 року т. 1 а. с. 55-66, є неналежними доказами, оскільки відеозапис з камер спостереження вилучений слідчим під час огляду місця події без внесення в ЄРДР.

Зазначає, що потерпіла вказувала про викрадення моб. тел. Айфон 11 та павербанку т. 1 а. с. 7, а згодом вказувала про викрадення жіночої сумки, приладу для волосся та моб. тел. Т. 1 а. с. 20-21. В попередньому судовому засіданні потерпіла заявляла, що в неї викрали моб тел. Айфон 12, відповідно до журналу суд. зас. Від 18.04.2022 року т. 5 а. с. 91-92, при цьому в матеріалах справи міститься копії чеку та коробка на моб. тел. Айфон 11, хоча відповідно до вимог ч. 3 ст. 99 КПК України потерпілий має надати оригінал документа. В інші судові засідання потерпіла не з`явилася та не підтвердила свої покази.

Стверджує, що винуватість в злочині (епізод № 4) ґрунтується на відеозаписі, який отримано з порушенням ч. 2 ст. 41, ч. 3 ст. 214 КПК України. відбитків на місці події не має, викрадені речі не знайдені, потерпілим не було дотримано вимог ч. 3 ст. 99 КПК України, оскільки оригінал запису ним надано суду не було. Договір оренди, доводить лише факт того, що ОСОБА_15 для ведення підприємницької діяльності винаймав приміщення.

Епізод № 5, суд першої інстанції, на думку обвинуваченого, взагалі не обґрунтовує на підставі яких доказів доведена причетність обвинуваченого до вчинення крадіжки поєднаної з проникненням в інше приміщення, чи сховище.

По епізоду № 6 вказує, що десять протоколів, витяг, висновки експертиз та інші докази, суперечать один одному та не узгоджуються між собою, зокрема, щодо викрадених, вилучених моб. тел. (моделей та марок). Не допитані потерпіла ОСОБА_18 та свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 . Не досліджено самі мобільні телефони, факт існування телефонів засвідчено слідчою ОСОБА_22 та потерпілою ОСОБА_18 , яких безпосередньо не було допитано судом. При затриманні обвинуваченого було порушено п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України, оскільки не було задоволено його прохання про залучення адвоката, тобто було порушено його право на захист. Протоколи огляду та перегляду, які були здійсненні слідчою ОСОБА_22 одноосібно, в супереч вимог ст. 223, 237 КПК України, не маючи спеціальних знань, ідентифікувала особу на відеозаписі.

Також на думку обвинуваченого, було порушено порядок проведення процесуальної дії з пред`явленням особи для впізнання за фотознімками.

Щодо епізоду № 7 зазначає, що в основу обвинувального вироку судом покладені наступні докази: витяг з ЄРДР, протокол прийняття заяви, протокол огляду місця події, висновок експерта, однак на думку апелянта вищевказані докази жодним чином не доводять його провину у крадіжці, суд не дав їм оцінку на предмет допустимості та на предмет допустимості для підтвердження обвинувачення.

Епізод № 8, як і наступні два епізоди ґрунтується, зокрема, на показах свідків: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які не були допитані безпосередньо в судовому засіданні районного суду. Крім цього письмові докази не узгоджуються між собою.

На підтвердження вини обвинуваченого (епізод № 9) судом у вироку покладено наступні докази: протокол прийняття заяви, протокол огляду місця події, відеоінформацію, яка на думку обвинуваченого є протоколом огляду, перегляду-кіно. Свідком ОСОБА_26 було підписано протокол огляду місця події т. 3 а. с. 106-107 від 22.11.2021 року, однак на думку обвинуваченого вказаний свідок є зацікавленою особою, оскільки свідок постійно опиняється в місцях вчинення кримінальних правопорушень з різницею у три дні у двох злочинах, міняє його адресу проживання і підписи. Обвинувачений звертався до суду із клопотанням про допит вищевказаного свідка, але судом йому було відмовлено у задоволенні клопотання. Також було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення почеркознавчої експертизи підпису свідка ОСОБА_26 .

Щодо епізоду № 10 зазначає, що в основу обвинувального вироку судом покладені наступні докази: протокол прийняття заяви, протокол огляду місця події, відеоінформацію, тобто протокол огляду, перегляду відеозапису, які на думку обвинуваченого також є недопустимими доказами.

Звертає увагу суду на те, що районним судом було позбавлено його можливості висловлювати зауваження щодо законності доказів, які містяться в матеріалах вище вказаного кримінального провадження. Неодноразово було відхилено законні прохання обвинуваченого щодо дослідження законності та порядок отримання доказів, на основі яких суд першої інстанції прийняв оскаржуваний вирок, не було розглянуто поданих ним та його захисником клопотань про допит потерпілих. Судом першої інстанції не було збережено об`єктивності та неупередженості, не було створено необхідним умов для реалізації стороні захисту їхніх процесуальних прав.

Вказує на порушення порядку збереження речових доказів їх зберігання, пакування.

Зазначає, що суд безпідставно звернув заставу в дохід держави, оскільки обвинуваченим не було порушено обов`язків визначених ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06.10. 2021 року.

Стверджує, що районний суд безпідставно відмовив в клопотанні обвинуваченого перебувати під час судових засідань поруч з його захисником, а не в скляній кабіні, зокрема для того щоб мати змогу на конфіденційний обмін інформацією з адвокатом під час судових засідань.

Вважає, що журнали судових засідань та їх зміст є неповними, неточними, в них фігурують різні номери кримінальних проваджень тощо.

Зі змісту апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 вбачається, що вона просить скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанцї.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що районний суд ухвалив оскаржуваний вирок на підставі недопустимих доказів та при наявності підстав для виправдання та закриття провадження по справі, допустив неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та справедливе рішення.

Вказувала, що в судовому засіданні обвинуваченим 21.02.2024 року під час розгляду справи по суті та після відмови в задоволенні клопотання обвинуваченого щодо надання експертам матеріалів кримінального провадження для проведення призначеної ним судової-почеркознавчої експертизи документів, головуючому судді по справі було заявлено про відвід, яке було передано до канцелярії суду для авторозподілу. У заяві про відвід судді заявник зазначав, що суддею було порушено ряд процесуальних норм при вирішенні даного кримінального провадження, зокрема, що суддя, відмовивши в наданні документів по призначеній почеркознавчій експертизі, позбавляє останнього можливості довести факт службового підроблення стороною обвинувачення, чим позбавлено його права на захист, однак було у задоволенні вищевказаного відводу відмовлено, посилаючись на можливість оскарження такої відмови по питанням експертизи в апеляційному та касаційному порядку. На думку сторони захисту головуюча по справі висловила думку з приводу доведення обвинувачення ще до виходу в нарадчу кімнату, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Стверджувала, що судом було порушено ст.ст. 370, 86 КПК України, ч. 3 ст. 62 Конституції України та Рішення Конституційного суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, оскільки суд дійшов висновку, який не відповідає фактичним обставинам справи, допустив неповноту судового розгляду, належним чином не перевірив обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення та не дав відповідну оцінку усім доказам по даному кримінальному провадженню, не викликав та не допитав потерпілих, не викликав жодного свідка для допиту в засіданні, відмовив у виклику для допиту свідків захисту, розглянув справу незаконним складом суду, допустивши істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зі змісту доповнення до апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 вбачається, що вона вказує, що суд першої інстанції порушив таємницю нарадчої кімнати та розглянув 22.03.2024 року цивільну справу № 725/2341/24 та виніс ухвалу по суті справи, що на думку апелянта є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , ОСОБА_14 , ОСОБА_28 , які будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явилися, при цьому, не повідомили суд про поважність причини їхньої неявки, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає подальшому судовому розгляду.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційних скарг з доповненнями, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги з доповненнями та просили їх задовольнити з підстав, у них зазначених, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважавши вирок районного суду законним та обґрунтованим, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому ОСОБА_7 і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційних скаргах та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судова колегія вважає, що ухвалюючи вирок, районний суд не дотримався вимог законності, які встановлені цим Кодексом та при прийнятті рішення допустив істотні порушення вимог КПК України, які є безумовною підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Статтями 412, 415 КПК України врегульовано підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, апеляційний суд враховує положення ч. 1 ст. 412 КПК України, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Під час перегляду оскаржуваного вироку, судовою колегією було встановлено, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду; належним чином не перевірив обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення; не надано оцінку усім доказам по даному кримінальному провадженню; не наведено та не зазначено у вироку судом і підстав, передбачених ст.ст. 85, 86 КПК України для визнання зазначених доказів допустимими, не було викликано та не допитано в судовому засіданні потерпілих, свідків; неодноразово відмовлено у виклику для допиту свідків захисту; відмовлено у клопотаннях сторони захисту.

Також судовою колегією апеляційного суду було встановлено, що зміст оскаржуваного вироку ідентичний змісту вироку Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19 грудня 2022 року.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку про те, що оскаржений вирок суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст.ст. 370, 374 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до приписів ст.ст. 409, 412 КПК України, а тому з урахування усіх порушень, встановлених під час апеляційного розгляду справи, вирок підлягає скасуванню.

Апеляційний суд вважає, що встановлені порушення, які були допущені судом першої інстанції при ухвалені вироку, з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, 9, 409, 412, 415 КПК, є істотними та такими, що тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, апеляційний суд враховує положення ч. 1 ст. 412 КПК, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Водночас згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК суд апеляційною інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою статті 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

В той же час, у відповідності до положень ч. 6 ст. 9 КПК, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Частиною 2 та 3 ст. 415 КПК України передбачено, що призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апелянтів, викладені ними в апеляційних скаргах з доповненнями мають бути перевірені під час нового розгляду кримінального провадження.

Під час нового розгляду, суду першої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі суду факти порушення вимог кримінального процесуального закону, провести судове провадження у відповідності до вимог КПК та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення, яке буде відповідати вимогам закону, та забезпечить неухильне виконання положень ст.ст. 2, 7 КПК.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг обвинуваченого і захисника та скасування оскаржуваного вироку суду першої інстанції у зв`язку із допущеними істотними порушеннями норм кримінального процесуального законодавства, з призначенням нового розгляду справи в суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового провадження.

При цьому, на думку колегії суддів, слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до проведення підготовчого судового засідання в суді першої інстанції, але не більш, як на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання йому запобіжного заходу.

Доводи обвинуваченого та захисника, викладені у поданих апеляційних скаргах з доповненнями, мають стати предметом ретельної перевірки суду першої інстанції при новому судовому розгляді.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 з доповненнями, задовольнити частково.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 25 березня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, скасувати та призначити новий судовий розгляд в цьому суді зі стадії підготовчого судового засідання.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до проведення підготовчого судового засідання в суді першої інстанції, але не більш, як на 60 днів.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя доповідач: Судді

____________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3