Справа № 953/5949/24
н/п 1-кс/953/7381/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000491 від 15.04.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Борівського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 303 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

07.10.2024 до суду надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000491 від 15.04.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 303 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2024 за № 0000491, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

15.04.2024 до СУ ГУНП в Харківській області надійшли матеріали від УМП ГУНП в Харківській області про те, що особа на ім`я " ОСОБА_7 ", разом з невстановленими особами, на території м. Харкова займається втягненням жінок, які перебувають у скрутному матеріальному становищі, у зайняття проституцією та забезпечує їх сутенерство.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 в квітні 2024 року (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) виник умисел, направлений на втягнення осіб у зайняття проституцією, з використанням їх уразливого стану, зайняття сутенерством, а також на створення та утримання місць розпусти і надання таких місць для здійснення розпусних дій, з метою наживи, під виглядом масажного салону.

З метою отримання більшої наживи від протиправної діяльності ОСОБА_5 залучив для своєї злочинної діяльності невстановлених в ході досудового слідства осіб, які виконували роль адміністраторів, розробив спільний злочинний план, про що повідомив всіх членів групи. Невстановлені в ході досудового слідства особи погодились із злочинним планом ОСОБА_5 на вчинення кримінальних правопорушень.

Так, згідно спільного злочинного плану, ОСОБА_5 підшукав та орендував приміщення, в якому в подальшому створив та утримував місце розпусти і надав таке місце для здійснення розпусних дій, з метою наживи.

Крім того, ОСОБА_5 повинен був підшукувати осіб жіночої статі, які внаслідок виниклих особистих та сімейних обставин перебували в уразливому стані, викликаному їх тяжким матеріальним становищем, та в подальшому в ході бесід, втягувати осіб у заняття проституцією; забезпечувати систематичне надання ними платних сексуальних послуг у приміщенні створеного місця розпусти; підшукувати клієнтів шляхом розміщення оголошень в мережі «Інтернет» про надання платних послуг сексуального характеру під виглядом надання послуг масажу; отримувати частку виручених коштів від надання платних сексуальних послуг жінками, яких вони втягнули у зайняття проституцією; контролювати дії невстановлених в ході досудового слідства осіб, які виконували роль адміністраторів.

Невстановлені в ході досудового слідства особи, які виконували роль адміністраторів, в обов`язки яких входило: у вже орендованому приміщенні за згодою та під контролем ОСОБА_5 утримувати місце розпусти і надавати таке місце для здійснення розпусних дій, з метою наживи; забезпечувати систематичне надання жінками платних сексуальних послуг у приміщенні створеного місця розпусти; отримувати частку виручених коштів від надання сексуальних послуг жінками; розміщувати оголошення в мережі «Інтернет» про надання високооплачуваної роботи для жінок; підшукувати клієнтів шляхом розміщення оголошень в мережі «Інтернет» про надання платних послуг сексуального характеру, під виглядом надання послуг масажу та відповідати на телефонні дзвінки клієнтів; отримувати частку виручених коштів від надання платних сексуальних послуг жінками.

Спільні протиправні дії ОСОБА_5 та невстановлених в ході досудового слідства осіб, які були спрямовані на втягнення жінок у зайняття проституцією, з використанням їх уразливого стану, зайняття сутенерством, а також на створення та утримання місця розпусти і надання такого місця для здійснення розпусних дій, з метою наживи, тривали до серпня 2024 року.

Так, 21 травня 2024 року знаходячись в масажному салоні за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового слідства особами, реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на втягнення особи у зайняття проституцією та сутенерство, з корисливих мотивів, в ході розмови з ОСОБА_8 , яка звернулась з приводу високооплачуваної роботи, повідомив останній про можливість великих заробітків при зайнятті проституцією під виглядом надання послуг еротичного масажу, при цьому пообіцявши забезпечувати її місцем для надання сексуальних послуг, за що ОСОБА_8 , у разі надання згоди на пропозицію ОСОБА_5 повинна буде віддавати йому та адміністраторам шістдесят (60 %) відсотків заробітку з кожного клієнта.

ОСОБА_8 перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, що обумовлювало її уразливий стан, розраховуючи на легкість і доступність отримання заробітку, шляхом зайняття проституцією, була змушена погодитись на пропозицію ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового слідства особами, реалізуючи злочинний умисел направлений на зайняття сутенерством, яке полягало у вчинені дій щодо забезпечення зайняття проституцією ОСОБА_8 в орендованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: підшукування для ОСОБА_8 клієнтів, надання масажної олії, інтимних змазок, для використання під час сурогатних статевих актів, отримування від клієнтів грошових коштів в якості винагороди за надання сексуальних послуг ОСОБА_8 , які ОСОБА_5 та невстановлені в ході досудового слідства особи, розподіляли між собою.

Вказані протиправні дії спрямовані на сутенерство тривали до кінця травня 2024 року (більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим).

Таким чином своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 303 КК України втягнення особи у зайняття проституцією, з використанням уразливого стану цієї особи та сутенерство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 28 травня 2024 року знаходячись в масажному салоні за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 повторно, діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового слідства особами, реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на втягнення особи у зайняття проституцією та сутенерство, з корисливих мотивів, в ході розмови з ОСОБА_9 , яка звернулась з приводу високооплачуваної роботи, повідомив останній про можливість великих заробітків при зайнятті проституцією під виглядом надання послуг еротичного масажу, при цьому пообіцявши забезпечувати її місцем для надання сексуальних послуг, за що ОСОБА_9 у разі надання згоди на пропозицію ОСОБА_5 повинна буде віддавати йому та адміністраторам шістдесят (60 %) відсотків заробітку з кожного клієнта.

ОСОБА_9 перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, що обумовлювало її уразливий стан, розраховуючи на легкість і доступність отримання заробітку, шляхом зайняття проституцією, була змушена погодитись на пропозицію ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового слідства особами, реалізуючи злочинний умисел направлений на зайняття сутенерством, яке полягало у вчинені дій щодо забезпечення зайняття проституцією ОСОБА_9 в орендованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: підшукування для ОСОБА_9 клієнтів, надання масажної олії, інтимних змазок, для використання під час сурогатних статевих актів, отримування від клієнтів грошових коштів в якості винагороди за надання сексуальних послуг ОСОБА_9 , які ОСОБА_5 та невстановлені в ході досудового слідства особи, розподіляли між собою.

Вказані протиправні дії спрямовані на сутенерство тривали до кінця травня 2024 року (більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим).

Таким чином своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 303 КК України втягнення особи у зайняття проституцією, з використанням уразливого стану цієї особи та сутенерство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.

25.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, - аудіо- відео контроль особи.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тим, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за інкримінований злочин, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що свідчить про ризики передбачені п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 , є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого можливе покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство прийшло до висновків, про наявність доказів причетності до вчинення підозрюваним ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, які є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку.

Вказані ризики підтверджуються такими фактичними обставинами.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується, тим, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким злочином, у випадку визнання останнього винним, передбачається можливість призначення покарання у виді реального позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 вручено копії відповідних процесуальних документів, серед яких є процесуальні документи з даними свідків, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, стосовно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Прокурор, слідчий у судовому засіданні підтримали зазначене клопотання в повному обсязі, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні причетність до інкримінованих злочинів не визнав, зазначив, що працював звичайний масажний салон, ніякого місця розпусти не було. Щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечував, однак просив застосувати не цілодобовий, а нічний домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію підзахисного, зазначив, що ризик переховування не доведений, оскільки ОСОБА_5 навіть під час повномасштабного вторгнення нікуди не виїжджав, ризик впливу на учасників кримінального провадження є формальним, оскільки свідки допитані, майже всі слідчі дії проведені. Просив врахувати, що ОСОБА_5 працює, та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, який наполягав на задоволенні клопотання, підозрюваного, його захисника, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, оскільки наявні обставини, які виправдовують застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем його проживання.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Отже, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під домашнім арештом стосовно ОСОБА_5 . слідчий суддя керується приписами ст. 194 КПК України, а саме: під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2024 за № 0000491, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Судом встановлено, що 25.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ним інкримінованого злочину.

У світлі обставин цього кримінального провадження досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність «обґрунтованої підозри».

Висновок про обґрунтованість підозри не констатує винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та відповідно не порушує принципу «презумпції невинуватості».

Щодо наявності ризиків.

Слідча суддя враховує наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведений можливий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 за необхідності зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Співставлення негативних для підозрюваного наслідків переховування у виді його покарання у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, із засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

При оцінці доводів прокурора про існування ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Покази свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_5 , як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Наведені обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує відомості про особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, майновий та сімейний стан, а саме те, що він раніше не судимий, зі слів є директором ТОВ «Дер Трей», має постійне місце проживання.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги вагомість наявних даних про причетність до вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, яке може бути застосовано, відомостей про особу підозрюваного, який притягається до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під домашнім арештом цілодобово, слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують перелічені вище ризики.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідча суддя вважає за необхідне покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утриматись від будь якого спілкування з учасниками кримінального провадження, а саме: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З врахуванням викладеного та відомостей про особу підозрюваного, слідчий суддя доходить висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування до 25.11.2024 року. Відомостей про офіційне працевлаштування, режим роботи станом на день розгляду клопотання стороною захисту не надано. З наданої суду виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 19.10.2015, встановити обставини працевлаштування ОСОБА_5 станом на 07.10.2024 та графік робочого часу неможливо.

Враховуючи те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000491 від 15.04.2024, закінчується 25.11.2024, то з урахуванням положень ч. 1 ст. 219 КПК України, строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом, а також виконання обов`язків належить визначити до 25.11.2024 включно в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000491 від 15.04.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 (за винятком необхідності пройти в укриття при повітряній тривозі) без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в межах строку досудового розслідування до 25 листопада 2024 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утриматись від будь якого спілкування з учасниками кримінального провадження, а саме: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що в разі невиконання ОСОБА_5 вказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 25 листопада 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1