печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , (в режимі відеоконференції), захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора третього відділу управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001322 від 02.12.2022, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора третього відділу управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001322 від 02.12.2022, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001322 від 02.12.2022 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 та 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 143, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 143, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначив, що у зв`язку із необхідністю проведення низки слідчих і процесуальних дій, що забезпечить повне та неупереджене розслідування кримінального провадження, прийняття у ньому законного та обґрунтованого рішення, завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо.

При цьому, ризики, передбачені статтею 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід не зменшилися та продовжують існувати.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність ризиків та необґрунтованість підозри. Також зазначив, що підозрюваний жодного разу не порушив умови запобіжного заходу, тому просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі статтею 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вказаною статтею передбачено, також, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, згідно з якою, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 199 КПК України передбачено, що прокурором має бути доведено, крім іншого, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також довести обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує позицію, викладену у п. 17 рішення ЄСПЛ від 02.08.2001 у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої з огляду на їхній вплив та спосіб виконання, обидва застосовані … запобіжні заходи - тримання під вартою у в`язниці і домашній арешт - були позбавленням волі за змістом підпункту (с) пункту 1 статті 5 Конвенції.

Слідчий суддя враховує частину п`яту статті 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею також враховані вимоги пунктів третього, четвертого статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судовим розглядом установлено, що 29.05.2024 ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 143, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів, підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:

- протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. ст. 260, 263, 264, 267, 268, 269 КПК України, згідно яких встановлені факти та отримані докази підозрюваних осіб до створення злочинної організації, керівництва такою організацією, участі у злочинній організації, а також вилучення у людей їх анатомічних матеріалів з метою їх трансплантації, вчинених щодо осіб які перебували в безпорадному стані та іншій залежності від винних, за попередньою змовою групою осіб, які перебували у складі злочинної організації та несанкціонованої зміні інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинені особою, яка має право доступу до неї, за попередньою змовою групою осіб, які перебували у складі злочинної організації, та вчинення таких дій повторно, а також протоколами оглядів носіїв інформації, отриманих за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- матеріалами тимчасово доступу до документів - інформації, що перебуває у Єдиній державній інформаційній системі трансплантації органів та тканин, адміністратором якої являється СДУ "УЦТК", якими підтверджуються несанкціоновані зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинені особою, яка має право доступу до неї, за попередньою змовою групою осіб, які перебували у складі злочинної організації, та вчинення таких дій повторно;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

04.06.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 24:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за винятком необхідності отримання медичної допомоги, надання медичної допомоги сторонній особі, у зв`язку з виконанням своїх професійних обов`язків та прямування до місця укриття цивільного захисту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.07.2024 включно, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду. З покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (Сумська обл.), без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком необхідності виконання своїх професійних обов`язків;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими, іншими підозрюваними визначеними слідчим та/або прокурором, у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, крім паспорту громадянина України.

08.07.2024 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 29.08.2024.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У судовому засіданні доведено об`єктивні обставини, що полягають у неможливості завершити досудове розслідування у встановлені строки, у зв`язку із необхідністю проведення низки слідчих і процесуальних дій, що забезпечить повне та неупереджене розслідування кримінального провадження, прийняття у ньому законного та обґрунтованого рішення, а саме:

- встановити та допитати значну кількість свідків вчинення вказаного злочину розташованих у різних регіонах України;

- отримати висновок комп`ютерно-технічної експертизи;

- отримати висновок портретної експертизи;

- отримати висновки криміналістичних експертиз звукозапису;

- отримати висновки судово-медичних експертиз;

- отримати результати судово - почеркознавчої експертизи;

- завершити розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації про проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- провести тимчасові доступи до речей та документів у медичних закладах МОЗ України, банківських установах, операторів мобільного зв`язку;

- у випадку необхідності призначити інші судові експертизи та витребувати висновки експертів;

- з урахуванням отриманих доказів, оголосити про кінцеву підозру фігурантам учинення кримінальних правопорушень;

- за наявності підстав передбачених ст. ст. 276, 277, 278 КПК України повідомити про підозру інших осіб;

- виконати інші слідчі (розшукові), негласні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а також заходи забезпечення кримінального провадження, спрямовані на досягнення завдання кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України та встановлення обставин, які підлягають доказуванню, вичерпаний перелік яких наведений у ст. 91 КПК України;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

З викладеного вбачається, що кримінальне провадження триває, досудове розслідування не завершено.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються долученими в обґрунтування клопотання матеріалами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Крім того, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими статтею 177 КПК України.

Доводи, які зазначені в клопотанні прокурора про продовження застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний цілком розуміє тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим. Однак, з огляду на те, що ОСОБА_4 до теперішнього часу не ухилявся від досудового розслідування і не давав підстав для сумнівів у цьому, слідчий суддя вважає такий ризик незначним. Оцінка ризику втечі, згідно практики ЄСПЛ, має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії», § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» § 58).

Ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами. (Рішення Європейського суду з прав людини «Бекчієв проти Молдови»).

Згідно з наданими прокурором документами, речові докази у справі перебувають на зберіганні у сторони обвинувачення та не передавались на зберігання фізичним особам. Тому зазначений вище прокурором ризик в судовому засіданні не підтверджений.

Ризик тиску на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження може бути визнано на початкових стадіях процесу, як встановлено Рішенням Європейського суду з прав людини «Яжинський проти Польщі», але зі спливом часу, інтереси слідства стають недостатніми: за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань - Рішення Європейського суду з прав людини «Клоот проти Бельгії».

Доказами на обґрунтування такого ризику можуть бути: підтверджуючі документи, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; незаконний вплив на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, що також підтверджується документально. Однак сторона обвинувачення не надала слідчому судді доказів на підтвердження наявності такого ризику. Крім того, вказаного ризику можна уникнути шляхом покладення на підозрюваного певного обов`язку.

Щодо ризику можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то він є сумнівним та розцінюється як домисел, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому таке твердження є лише припущеннями прокурора.

Ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення згідно з наданими сторонами судового провадження відомостями про особу підозрюваного також не підтверджується. Не підтверджено документами, довідками про те, що особа вже притягувалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має незняту чи непогашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягувалась до адміністративної відповідальності, інформацією про зловживання наркотичними засобами чи алкоголем. Крім того, за період застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, ним не було вчинено злочину.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор в судовому засіданні не довів, що наведені у клопотанні обставини виправдовують подальше застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та для досягнення мети запобігання встановленому ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись статтею 29 Конституції України, статтями 176- 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 198, 309, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 відмовити.

Задовольнити клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та покласти на нього наступні обов`язки:

1) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

2) утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими, іншими підозрюваними, визначеними слідчим та/або прокурором у даному кримінальному провадженні;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків до 22.09.2024 включно, тобто в межах строку досудового розслідування (29.12.2024).

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку передбаченому ст. 199 КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001322 від 02.12.2022.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1