Провадження №: 1-в/752/310/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 від 18 вересня 2024 року про приведення у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року судового рішення відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Кропивницький, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Печерського районного суду міста Києва від 21.09.2020 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло для розгляду вказане подання, мотивоване тим, що відповідно до Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, вчинене засудженим діяння перестало бути кримінально караним, а тому на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Від прокурора ОСОБА_5 надійшла заява, згідно, якої він просив розгляд подання проводити без його участі та просив задовольнити подання.

Засуджений та представник органу пробації в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення не направили, а тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Вироком Печерського районного суду міста Києва від 21.09.2020 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання за вказаною статтею у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21.10.2021 - замінено несплачену суму штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на громадські роботи строком 50 годин. Вирок суду набув законної сили 22.10.2020. Ухвала про заміну покарання набула законної сили 29.10.2021.

Згідно вироку суду громадянин ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), передбачену ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 1064 грн. 70 коп.

Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

Згідно вимоги УІАП ГУНП м. Києва від 29.07.2024 встановлено, що Печерським УП ГУНП м. Києва по відношенню до ОСОБА_4 , було предявлено обвинувачення 28.09.2018 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Станом на 1 липня 2018 року розмір неоподатковуваного мінімуму у частині кваліфікації кримінальних або адміністративних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року, становив 1841 грн.

Таким чином, оскільки сума крадіжки, за вчинення замаху на яку засуджено ОСОБА_4 на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому відповідне діяння перестало бути кримінально караним.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити подання представника органу з питань пробації та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного вироком Печерського районного суду міста Києва від 21.09.2020 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 50 годин, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Керуючись ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання провідного інспектора Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Інни Стужук від 18 вересня 2024 року - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного йому вироком Печерського районного суду міста Києва від 21.09.2020 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 50 годин, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1