ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/426/24 Справа № 703/5734/24 Категорія: ст.181 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженніОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.10.2024, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла

Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, на

утриманні дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 27.12.2024, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.10.2024 частково задоволено клопотання заступника начальника - начальника СВ ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 27.12.2024, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, при цьому органом досудового розслідування не доведено наявністю достатніх підстав застосування до підозрюваного саме найсуворішого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати вказану ухвалу з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, пов`язаного із незаконним поводженням та збутом вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв під час введення на всій території України правового режиму воєнного стану.

На думку прокурора, пояснення підозрюваного щодо засудження власної поведінки були не щирими, а його показання щодо придбання ним бойових припасів - сумнівні.

Крім того, слідчим суддею не в повній мірі враховано, що підозрюваний проживає із свідками в одному населеному пункті та зможе впливати на них самостійно або через родичів.

Прокурор вважає, що саме обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту нівелює можливість збирання чи ускладнює отримання доказів, оскільки підозрюваний, зокрема, має можливість безперешкодно цьому заважати шляхом впливу на свідків.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано лише за наявності ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15.10.2024 за № 0000063, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

25.10.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

26.10.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 до клопотання надано: рапорт чергового ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 про виявлене правопорушення від 25.10.2024; протокол огляду та ідентифікації грошових коштів від 25.10.2024; протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.10.2024; протокол огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй спеціального технічного засобу і грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 25.10.2024; протокол добровільної видачі товару, обіг якого обмежений чи заборонений чинним законодавством у особи, залученої до конфіденційного співробітництва від 25.10.2024; довідки № 474, 475, 476 про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дослідив клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 разом з матеріалами, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, приведених у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Отже вимоги ч.2 ст.177 КПК України про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею виконано належним чином.

При цьому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не обґрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Доводи прокурора щодо можливого переховування підозрюваного з огляду на тяжкість можливого покарання, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення були предметом вивчення слідчого судді та їм надана належна обґрунтована оцінка, з якою погоджується апеляційний суд.

На переконання апеляційного суду запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, зокрема, й незаконного впливу на свідків та можливість переховування від органу досудового розслідування, суду, про що вказує в апеляційній скарзі прокурор, і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до ОСОБА_7 обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Так, ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, задовільно характеризується, проживає разом з цивільною дружиною, має незадовільний стан здоров`я внаслідок поранення та органом досудового розслідування ні на час розгляду клопотання слідчим суддею ні на час судом апеляційної інстанції не доведено, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню чи його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Крім того, кримінальне правопорушення, за яким підозрюється ОСОБА_7 , має один епізод і у вчиненні інших кримінальних правопорушень останньому не повідомлено.

Доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до незгоди з прийнятим процесуальним рішенням, оскільки слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту в сукупності з даними про його особу й підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість застосованого запобіжного заходу та висновків слідчого судді не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді від 27.10.2024 має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 193, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.10.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 27.12.2024, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді