СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1860/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001175 від 10.10.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , раніше судимого:

- 28.04.2006 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 15, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 03.09.2009 на підставі ухвали Піщанського районного суду Вінницької обл. від 03.09.2009 умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 22 дні;

- 29.04.2011 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 186, ч.2 ст. 190, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяці позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 30.11.2015 по відбуттю строку покарання;

- 27.10.2017 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 12.10.2018 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 12.11.2021 по відбутті строку покарання;

- 26.07.2022 Броварським міськрайонним судом Київської обл. за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (штраф не сплачено),

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи судимим останні рази: 12.10.2018 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі 12.11.2021 по відбутті строку покарання; 26.07.2022 Броварським міськрайонним судом Київської обл. за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (штраф не сплачено), належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальний проступок.

Так, ОСОБА_3 09.10.2024, приблизно о 15 годині 58 хвилини, знаходячись біля буд. № 106-А по пр. Берестейському в м. Києві , незаконно зберігав при собі, без мети збуту, наркотичний засіб - метадон (фенадон), загальною масою 0,044 г.

При цьому, ОСОБА_3 09.10.2024, в денний час, знаходячись неподалік від буд. № 104 по пр. Берестейському в м. Києві , зустрівся з невстановленою дізнанням особою, в якої шляхом купівлі за 100 грн., незаконно придбав фрагмент блістеру з двома таблетками білого кольору, схожими на таблетки, що містять наркотичний засіб, та який з метою подальшого особистого вживання сховав до правої кишені штанів, залишивши на зберігання при собі, без мети збуту, після чого направився у власних справах.

Коли ОСОБА_3 , приблизно о 15 годині 58 хвилини, 09.10.2024, знаходився біля буд. № 106-А по пр. Берестейському в м. Києві , він був викритий працівниками поліції, яким з правої кишені штанів добровільно видав для подальшого вилучення вищевказаний фрагмент блістеру з двома таблетками білого кольору, масами 0,503 г та 0,506 г.

Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-24/59158-НЗПРАП від 21.10.2024, у наданих на дослідження двох таблетках білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) у двох таблетках становить 0,044 г.

Метадон (фенадон), згідно Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром наркотичного засобом, обіг якого обмежено, - метадону (фенадону), за який передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України, є маса від 0,02 г до 1,6 г.

Обвинувачений в ході досудового розслідування подав особисту заяву, складену в присутності захисника, де зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини, а також з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурор подав клопотання про розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, відбував реальні покарання, що свідчить про його небезпеку для суспільства, офіційно не працює, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є його щире каяття у вчиненому, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.1 ст. 309 КК України, а саме 1 року обмеження волі, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

Так, ОСОБА_3 не працює і не має джерела доходів, внаслідок чого покарання у виді штрафу або виправних робіт виконати не буде можливим. Стосовно пробаційного нагляду, суд такий вид покарання є недостатнім для виправлення обвинуваченого.

Ураховуючи, що ОСОБА_3 неодноразово відбував покарання реально, але знову вчинив кримінальне правопорушення, суд вважає, що його виправлення неможливо без відбування покарання, а відтак відсутні підстави для застосування ст. 75 КК України.

Крім того, стаття 80 КК України передбачає умови звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Оскільки ОСОБА_3 вироком Броварського міськрайонного суду Київської обл. від 26.07.2022 засуджений до покарання у виді штрафу, вирок набрав законної сили 27.08.2024, то строк давності виконання обвинувального вироку на момент вчинення даного кримінального правопорушення, а саме 09.10.2024, закінчився.

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, у справі № 487/3326/15-к виснував, що якщо під час ухвалення вироку буде встановлено, що обвинувачений визнаний винуватим та засуджений за іншим вироком суду до покарання, від якого він не ухилявся і стосовно якого закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку, передбачені ч. 1 ст. 80 КК, то суд не може враховувати попередній вирок та призначати покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України. На думку суду, аналогічного підходу слід дотриматись в разі вирішення питання про застосування ст 71 КК України.

Колегія суддів ККС дійшла висновку, що у статті 80 КК України передбачається нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлено імперативні строки, закінчення яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Суд неодноразово зазначав, що правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту. Це виключно одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас особа, засуджена до певного виду покарання, не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

В матеріалах справи відсутні ввідомості про вчинення інших кримінальних правопорушень ОСОБА_3 в період часу з 26.07.2022 до 26.07.2024 чи ухилення останнього від покарання призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської обл. від 26.07.2022.

З огляду на те, що 26.07.2024 закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку Броварського міськрайонного суду Київської обл. від 26.07.2022 по справі № 361/3162/22 щодо призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування ч. 3 ст. 72 КК України, та звільняє останнього від відбування покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської обл. від 26.07.2022 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України.

Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта в розмірі 3183,60 грн. на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафув розмірі 17000грн., у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Броварського міськрайонного суду Київської обл. від 26.07.2022.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на залучення експерта у розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп. на користь держави.

Речові докази по справі: наркотичний засіб - метадон (фенадон), загальною масою 0,044 г., що зберігається в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві, згідно квитанції № 4867 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1