Справа № 452/1699/24
Провадження № 1-кп/452/256/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000088 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 29.04.2024 року біля 20:00 год., перебував на земельній ділянці свого сина за адресою: АДРЕСА_2 , де на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер та значення своїх дій, передбачаючи суспільно -небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_5 два удари кулаком руки та один удар ногою по тулубу, в результаті чого ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні грудної клітки зліва в ділянці нижнього краю молочної залози, синця на передній поверхні живота справа, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у кримінальному правопорушенні (кримінальному проступку), передбаченому ч.1 ст. 125 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що все викладене в обвинувальному акті визнає. Пригадує, що наніс потерпілій два удари кулаком руки та один удар ногою по тулубу, чим спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження. Шкодує з приводу вчиненого.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що події мали місце числа, вказаного у обвинувальному акті. Обвинувачений перебував на земельній ділянці свого сина, що в АДРЕСА_1 . Між ними виник конфлікт, в результаті якого обвинувачений наніс їй удари та спричинив тілесне ушкодження. Вона потребує відшкодування коштів, оскільки обвинувачений не відшкодував їй спричинену шкоду.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Суд доходить висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, із потерпілою не помирився.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені докази, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374, 376, 615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя