ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2024 року про відмову в задоволенні скарги заявника на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участю:

заявника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 20.09.2024, подану в порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якому зазначає про факти, які не свідчать про наявність в діях осіб ознак кримінального правопорушення, а тому не можуть бути підставою для внесення таких відомостей до ЄРДР та підставою для початку досудового розслідування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції і іншому складі суду.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, допущена неповнота судового розгляду, а судове рішення ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що в заяві викладені факти, які свідчать про те, що своїми злочинними діями уповноважена особа ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , і Уповноважена особа Лівобережної обласної прокуратури м. Дніпра прокурор ОСОБА_10 , шляхом зловживання правом змінювати правову кваліфікацію кримінального правопорушення, порушила його право на захист. 3 незрозумілих причин після ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_11 від 22.04.2021, в якій суддя постановила зобов`язати уповноважену особу ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 189 КК за заявою ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, співробітники СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (не повідомивши ОСОБА_6 ) внесли до ЄРДР відомості про злочин за ст. 356 КК, чим порушили постанову судді. Також з невідомих причин ч. 1 ст. 189 змінили на ст. 356 КК України, а потім перекваліфікували на ч. 1 ст. 194 КК.

Вказує, що у своїй заяві він повідомив про факт вчинення злочину стосовно нього, а також у своїй заяві заяві він вказував на конкретних осіб, які вчинили злочин, тому суд в порушення вимог ст. 214 КПК не зобов`язав уповноважених осіб внести відомості в ЄРДР.

Просить зобов`язати внести до ЄРДР відомості, зазначені у цій заяві про кримінальне правопорушення відносно гр. ОСОБА_12 і ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 189 КК та згідно зі статтею 217 КПК об`єднати матеріали досудових досудових розслідувань № 0000120 від 19.01.2019 року за ч. 1 ст. 125 КК, № 0000197 від 22.09.2020 за ч. 1 ст. 125 КК, № 0000147 від 26.04.2021 з новим кримінальним провадженням відкритим за його заявою від 20.09.2024 року за ч. 1 ст. 189 КК.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу слідчого судді скасувати, задовольнити його скаргу, подану в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК та зобов`язати внести до ЄРДР відомості, зазначені у цій заяві про кримінальне правопорушення відносно гр. ОСОБА_12 і ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 189 КК та згідно зі статтею 217 КПК об`єднати матеріали досудових досудових розслідувань № 0000120 від 19.01.2019 року за ч. 1 ст. 125 КК, № 0000197 від 22.09.2020 за ч. 1 ст. 125 КК, № 0000147 від 26.04.2021 з новим кримінальним провадженням відкритим за його заявою від 20.09.2024 року за ч. 1 ст. 189 КК.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши ухвалу слідчого судді та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що слідчий суддя належним чином дотримався вимог процесуального закону, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, з огляду на наступне.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що заява не містить достатніх відомостей про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення.

25.09.2024 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, яку мотивував тим, що 20.09.2024 подав до Дніпропетровської обласної прокуратури заяву про вчинення кримінальних правопорушень співробітником ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , який, на його думку, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК, не виконавши рішення суду, навмисно вніс завідомо неправдиві відомості до ЄРДР №0000147 від 26.04.2021 (замість ч. 1 ст. 189 КК вніс ст.365 КК); співробітника ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , яка, на його думку, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 365 КК, яка навмисно всупереч закону винесла постанову від 16.06.2021 про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення у ЄРДР №0000147 від 26.04.2021 зі ст. 365 КК на ч. 1 ст. 194 КК, що заборонено робити на стадії досудового розслідування; уповноваженою особою Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК, не виконавши рішення суду, навмисно вніс завідомо неправдиві відомості до ЄРДР №000147 від 26.04.2021 (замість ч. 1 ст. 189 КК вніс ст. 365 КК).

З оскарженою ухвалою слідчого судді апелянт не згоден та вважає, що дана ухвала винесена незаконно і необґрунтовано (а судом неповно і необ`єктивно досліджені всі обставини справи) і підлягає скасуванню з наступних підстав.

19.01.2019 за його заявою про скоєння громадянами ОСОБА_13 і ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК де він, ОСОБА_6 , був допитаний в якості потерпілого було відкрито кримінальне провадження № 0000120.

З самого початку і протягом всього розслідування співробітники СВ ВП № 2 Дніпропетровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, а також уповноважені особи Лівобережної обласної прокуратури м. Дніпра порушували його права (потерпілого по даній справі) і намагалися приховати злочин, перевищуючи свої повноваження (відмовлялися проводити перехресний допит свідків злочину, відмовлялися встановлювати граничний строк розслідування, затягуючи строки, протизаконно закривали кримінальне провадження), що визнано у рішенні Європейського суду з прав людини від 06.06.2024 за його заявою 22431/21. (Самойленко проти України). Дане кримінальне провадження відкрито досі, але перехресний допит навіть після рішення ЄСПЛ не проводиться.

22.09.2020 за його заявою про скоєння гр. ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, де ОСОБА_6 був допитаний в якості потерпілого, було відкрито кримінальне провадження № 0000197 від 22.09.2020.

З самого початку провадження співробітники відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції м. Дніпра порушують його права (не ознайомлювали його з матеріалами кримінального провадження і намагаються приховати злочин).

Після першого ознайомлення 14.06.2024 з матеріалами кримінального провадження № 0000197 від 22.09.2020 йому стало відомо, що з матеріалів справи зникли пояснення ОСОБА_6 і пояснення ОСОБА_14 , про що зазначено в протоколі ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від 14.06.2024. За даним фактом він звернувся до прокурора Лівобережної прокуратури і до ДБР м. Полтави.

26.04.2021 за рішенням слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_11 від 22.04.2021, в якій суддя постановила зобов`язати уповноважену особу ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 189 КК за заявою ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З самого початку кримінального провадження № 0000147 від 26.04.2021 ні слідчі, ні дізнавачі ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області безпідставно не ознайомлювали його з матеріалами провадження.

05.09.2024 він ознайомився з матеріалами провадження вперше і при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження дізнався, що з невідомих йому причин після ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_11 від 22.04.2021, в якій суддя постановила зобов`язати уповноважену особу ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 189 КК за заявою ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань співробітник СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 (не повідомивши ОСОБА_6 ) вніс до ЄРДР відомості про злочин за ст. 356 КК, чим порушив постанову судді.

З невідомих причин ч. 1 ст. 189 змінив на ст. 356 КК, а потім ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і прокурор ОСОБА_10 перекваліфікували на ч. 1 ст. 194 КК України.

На думку апелянта, своїми злочинними діями з метою приховати злочин працівники поліції та прокурор змінили кваліфікацію з ч. 1 ст. 189 КК з більш тяжкої на ч. 1 ст. 194 КК , менш тяжку, і потім намагались закрити кримінальне провадження.

За оцінками апелянта своїми протизаконними діями співробітники поліції ВП № 2 Дніпропетровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , і уповноважена особа Лівобережної обласної прокуратури м. Дніпра прокурор ОСОБА_10 , з самого початку кримінального розслідування порушили його право на захист.

05.09.2024 року при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження він дізнався, що слідчим ОСОБА_9 винесено постанову від 29 липня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000147 від 26.04.2021, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Досудове розслідування було проведено неповно, необ`єктивно та упереджено, що є порушенням вимоги статей 7 та 9 КПК, а саме: 1) практично повністю текст постанови про закриття провадження не відповідає матеріалам кримінального провадження, а саме: в постанові про закриття кримінального провадження № 0000147 від 29.07.2021 слідчий зазначає, що слідством встановлено: 09.04.2021 близько 09 години 49 хвилин невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 пошкодила димову трубу та внутрішній замок гаража, які належать ОСОБА_6 .

За твердженням апелянта, це не правда. Димову трубу і внутрішній замок двері його гаража пошкодив ОСОБА_12 , з метою психологічного тиску на нього, щоб він платив йому гроші, як, він виразився, за охорону його гаража і його спокій, що за посиланнями апелянта підтверджується постановою дізнавача ОСОБА_15 про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 16.06.2021, де дізнавач ОСОБА_15 зазначила, що вчинення даного кримінального правопорушення скоєне ОСОБА_12 , а також висновком № 8419 від 16.04.2021 затвердженим начальником ВП № 2 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_16 , також постановою Прокурора Лівобережної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 від 17.06.2021, про доручення досудового розслідування.

З незрозумілих для апелянта причин після ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_11 від 22.04.2021, в якій суддя постановила зобов`язати уповноважену особу ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 189 КК за заявою ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, співробітники СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (не повідомивши ОСОБА_6 ) внесли до ЄРДР відомості про злочин за ст. 356 КК, чим порушили постанову судді та з невідомих для апелянта причин ч. 1 ст. 189 змінили на ст. 356 КК, а потім перекваліфікували на ч. 1 ст. 194 КК.

У вказаному кримінальному провадженні не проведено жодного допиту ні його, ні членів г/к Лівобережний ЗЛ, з яких ОСОБА_12 також збирає гроші.

Не надані матеріали справи для ознайомлення перед прийняттям рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим порушено його право на ознайомлення з усіма матеріалами справи.

В провадженні співробітників ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області на даний час перебувають кримінальні провадження № 0000120 від 19.01.2019 за ч. 1 ст. 125 КК та № 0000197 від 22.09.2020 за ч. 1 ст. 125 КК де він визнаний потерпілим. Тілесні ушкодження в цих справах йому причиняв ОСОБА_12 і ОСОБА_13 з метою психологічного і фізичного тиску на нього і отримання коштів, як виразився ОСОБА_12 , за охорону і спокійний сон.

11.09.2024 слідчим суддею ОСОБА_17 винесено ухвалу про скасування постанови слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 29.07.2021 про закриття кримінального провадження № 0000147 від 26.04.2021 року.

На думку апелянта, уповноважена особа ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області повинна була внести відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 189 КК згідно з рішенням суду. Апелянт переконаний, що працівники поліції не мали права перекваліфіковувати статтю даного злочину при внесенні відомостей до ЄРДР.

При внесенні відомостей до ЄРДР № 0000147 від 26.04.2021 співробітник ВП № 2 ОСОБА_7 і прокурор ОСОБА_18 навмисно сфальсифікували дату народження потерпілого ОСОБА_6 (внесли до ЄРДР 16.06.1957 р.н., а дійсна дата народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Своїми злочинними діями уповноважена особа ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , і уповноважена особа Лівобережної обласної прокуратури м. Дніпра прокурор ОСОБА_10 , шляхом зловживання правом змінювати правову кваліфікацію кримінального правопорушення, порушили його право на захист.

Проаналізувавши наведені апелянтом доводи, апеляційний суд доходить висновку, що за змістом доводи апеляційної скарги та скарги заявника зводяться до того, що ОСОБА_6 не погоджується з рішенням органу досудового розслідування щодо попередньої правової кваліфікації, за якою були внесені відомості в ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000147 від 26.04.2021 за його заявою, посилаючись на рішення слідчого судді про задоволення його попередньої скарги на бездіяльність слідчого щодо невнесення в ЄРДР. А також про бездіяльність та порушення вимог кримінального процесуального закону у кримінальних провадженнях № 0000120 від 19.01.2019 за ч. 1 ст. 125 КК та № 0000197 від 22.09.2020.

Водночас вищевикладені апелянтом доводи знаходяться поза межами судового контролю слідчим суддею та апеляційним судом у провадженні за скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК). Зазначені дії, рішення та бездіяльність можуть бути предметом розгляду під час розгляду інших скарг в порядку ст. 303 КПК або оскарженні під час підготовчого судового засіданні (ч. 2 ст. 303 КПК).

Повертаючись до предмета розгляду у даному провадженні, апеляційний суд зауважує, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу ІІ Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

З наведеного слідує, що висновок слідчого судді, що питання визначення попередньої правової кваліфікації у кримінальному провадженні є дискреційними повноваженнями прокурора та дізнавача, які визначені у ст. 36, ст. 40-1 КПК, є правильним і суд не має процесуальних повноважень вказувати органу досудового розслідування, за якою кваліфікацією і який обсяг відомостей вносити в ЄРДР. Головним є внесення відомостей в ЄРДР про фактичні обставини, перевірка, встановлення та оцінка яким надається органом досудового розслідування в ході досудового розслідування по мірі збору доказів та підтвердження або спростування певних обставин, які підлягають доказуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що обов`язок внести відомості до ЄРДР у працівників правоохоронних органів та органів прокуратури виникає з моменту отримання відомостей щодо вчинення саме кримінального правопорушення та такий обов`язок діє протягом 24 годин з моменту отримання таких відомостей.

При цьому, кримінальне-процесуальне законодавство не вказує на необхідність органу досудового розслідування реєстрації у ЄРДР будь-яких заяв, які надходять від фізичних та юридичних осіб та містить імперативну вимогу, що такі заяви повинні свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до:

1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень;

2) порушення прав та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях;

3) використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це вже є іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК);

4) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК).

Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

Таким чином, із заяви про вчинення злочину, скарги та апеляційної скарги ОСОБА_6 не слідує, що відносно останнього працівниками правоохоронного органу був вчинений який-небудь злочин, зміст його доводів та аргументів зводяться до не згоди рішеннями та діями дізнавача, слідчого та прокурора щодо їх процесуальної діяльності в інших кримінальних провадження, а враховуючи, що за його попередніми заявами здійснюється досудове розслідування, то не вбачається і ознак злочину, передбаченого ст. 382 КК, окрім його оціночного судження про незаконні дії прокурора та слідчого в частині попередньої правової кваліфікації та подальшої її зміни.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вимог кримінального процесуального закону під час ухвалення судового рішення, рішення є достатньо мотивованим і відповідає положенням ст. 26, 214, 370 КПК, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді має бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись статтями 303, 309, 405, 407, 422 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2024 року про відмову в задоволенні скарги заявника на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4