Справа № 643/8461/24
Провадження № 1-кс/643/931/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2024 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002098 від 14.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

установив:

Слідчим відділом ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002098 від 14.06.2024 за ч. 1 ст. 263 КК України, яким встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.07.2024 близько 11:14, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут бойових припасів, з метою незаконного особистого збагачення, незаконно збув особі під вигаданими анкетними даними - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за грошову винагороду в розмірі 3000 гривень - корпус гранати Ф1 з підривачем до гранати типу УЗРГМ, які у штатному з`єднанні, є гранатою Ф1, яка відноситься до бойових припасів.

Таким чином, ОСОБА_4 в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 «Про затвердження Положення про дозвільну систему» та наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» вчинив збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Також ОСОБА_4 29.07.2024 близько 12:19 перебуваючи у під`їзді № 1 за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає останній, де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут бойових припасів, з метою незаконного особистого збагачення, незаконно збув особі під вигаданими анкетними даними - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за грошову винагороду в розмірі 3000 гривень - корпус гранати М 67 з підривачем до гранати типу АДРЕСА_2 , яка відноситься до бойових припасів.

Таким чином, ОСОБА_4 в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 «Про затвердження Положення про дозвільну систему» та наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» вчинив збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав при невстановлених обставинах та у невстановлений в ході досудового розслідування час бойові припаси та діючи умисно, протиправно, без передбаченого законом дозволу, що встановлено Законом України «Про цивільну зброю і боєприпаси» та Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами не смертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 за № 622, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, почав зберігати їх у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому 29.07.2024, злочинні дії ОСОБА_4 викриті працівниками поліції, які в ході проведення обшуку, здійсненого на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від 23.07.2024, в період часу з 16:49 до 18:17 за місцем мешкання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 виявили та вилучили: корпус гранати іноземного виробництва GHO-1 RDX та підривач до ручних осколкових гранат VRT JVA 1634, які останній незаконно зберігав за місцем свого мешкання.

На даний час власник майна органом досудового розслідування не встановлений.

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна, посилаючись на те, що вказане майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою позбавлення можливості його знищення та переховування, необхідності подальшого дослідження, просить накласти арешт на вилучене майно.

До клопотання прокурором додано заяву про підтримання клопотання та розгляд за його відсутністю.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином.

Розглянувши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя встановив таке: ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2024 наданий дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення і вилучення, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, вогнепальної зброї, яка зберігається без передбаченого законом дозволу.

Згідно з копією протоколу обшуку, останній проведений 29.07.2024 у період часу з 16:49 до 18:17, під час обшуку виявлено та вилучено: корпус гранати іноземного виробництва GHO-1 RDX, підривач до ручних осколкових гранат VRT JVA1634.

Клопотання про арешт майна уперше надійшло до суду 01.08.2024, подано на поштове відділення 30.07.2024 протягом 48 годин після проведення обшуку, отже строк звернення з клопотанням прокурором дотриманий.

Постановою слідчого від 30.07.2024 вилучені предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів (абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст.170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку речі, на які прокурор просить накласти арешт, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, найменування та вид вилученого в ході обшуку майна, слідчий суддя вважає, що вказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, тому потреба в накладенні арешту на нього є очевидною та доцільною.

Кожен з ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, доведений, отже клопотання має бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 29.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: корпус гранати іноземного виробництва GHO-1 RDX, підривач до ручних осколкових гранат VRT JVA1634, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження будь-яким особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Питання щодо зберігання вилученого майна вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1