Справа № 305/1672/24
Номер провадження 1-кп/305/323/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000168 від 30.04.2024 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кваси, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, невійськовозобов`язаного, пенсіонера, особи з інвалідністю третьої групи, несудимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи у будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , в ході виниклої словесної суперечки із своєю колишньою дружиною, ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, взяв з підлоги у праву руку дерев`яний брусок та наніс ним один удар у область правого плеча Шушман Досі ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження, у вигляді оскольчатого перелому правого плеча середньої третини із значним зміщенням відломків, дані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість свою визнав повністю та пояснив, що 27.04.2024, близько 18 години, знаходився у будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , між ним та його колишньою дружиною, ОСОБА_5 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння виникла суперечка, він розсердився на дружину, за те що вона відмовилася поратися по господарству, взяв з підлоги дерев`яний брусок, яким наніс один удар у область правого плеча Шушман Досі ОСОБА_6 . У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні ствердила, що її колишній чоловік, ОСОБА_7 , 27.04.2024, близько 18 години, прийшов додому дуже сердитий, почав сваритися з нею. Під час сварки, дерев`яним бруском, наніс їй декілька ударів у область правого плеча, через що їй зробили операцію, вона продовжує лікування, тому до початку судового слідства не подавала цивільного позову про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Таким правом скористається після завершення лікування. Щодо міри покарання таку залишає на розсуд суду. При цьому не бажає щоб обвинувачений відбував позбавлення волі, в умовах ізоляції від суспільства.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Окрім наведеного, за ініціативою сторін кримінального провадження в судовому засіданні досліджено письмові докази, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 .

Згідно вимоги про судимість ОСОБА_4 є несудимим.

З довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Квасівського старостинського округу 430 від 15.05.2024 вбачається, що ОСОБА_4 , проживає один, за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідок, виданих КНП «Рахівська районна лікарня» Рахівської районної ради ОСОБА_4 на обліках при психіатричному, фтизіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває.

Згідно характеристики, виданої старостою с. Кваси від 15.05.2024 вбачається, що ОСОБА_4 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . Розлучений, проживає один. На даний час займається вівчарством. Пенсіонер, у селі характеризується як працьовитий, товариський. Скарг та нарікань від односельчан на нього не надходило.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає винуватість ОСОБА_4 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінальнго кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Водночас, органом досудового розслідування у формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_4 , в ході виниклої словесної суперечки із своєю колишньою дружиною, наніс останній один удар у область правого плеча дерев`яним бруском. Наведене підтверджується показаннями як обвинуваченого так і потерпілої.

Так, у відповідності до вимог п.6-1 ч.1 ст.67 КК України вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя є обставиною, яка обтяжує покарання.

Разом з тим, орган досудового розслідування не зазначив в обвинувальному акті, цю обставину, як таку що обтяжує покарання обвинуваченому. Натомість, суд не може самостійно визнати таку обставину обтяжуючою покарання, оскільки у такому разі вийде за межі пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення.

Крім цього, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, вчинений умисно, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

З досудової доповіді слідує, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як середній, а ризик небезпеки для суспільства та окремих громадян не становить високої небезпеки, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з наведеного, беручи до уваги думку прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, думку обвинуваченого, який не заперечував щодо призначення вказаного прокурором виду покарання, з урахуванням принципу справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, в межах санкції ч.1 ст.122 КК України, у виді позбавлення волі.

Між тим, суд, приймаючи до уваги вищенаведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого та його особу, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши обов`язки, передбаченіст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався. Клопотань про обрання такого в ході судового розгляду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду, протягом 30 днів, з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1