Справа № 307/4312/24
Провадження № 1-кп/307/295/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000455 від 29.04.2017 року та №0000870 від 01.08.2017 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.289 та ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Тячівського районного суду від 07.10.2013 за ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на шлях перевиховання та виправлення не став, та повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності при наступних обставинах.

Так, 13 квітня 2017 року близько 00 години 00 хвилин, ОСОБА_4 повторно, за попередньою змовою з особою матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, умисно, таємно, з корисливих мотивів, маючи на меті вчинення крадіжки майна, знаходячись в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, перестрибнувши через огорожу, проник на територію подвір?я будинку АДРЕСА_3 , де через незачинені вхідні двері на будинку, проник в середину приміщення будинку, звідки викрав болгарку марки «Інтерскол», вартість якої згідно висновку експерта від 05.05.2017 становить 640 гривень 50 копійок, болгарку марки «Hitachi G13STA», вартість якої згідно висновку експерта від 05.05.2017 становить 473 гривні 50 копійок та мережевий двошвидкісний шуруповерт марки «Дніпро М МДШ-700/2», вартість якого згідно висновку експерта від 05.05.2017 становить 382 гривні 50 копійок, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1496 гривень 50 копійок.

Органом досудового розслідування ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

08.11.2024 до канцелярії суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого, ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тобто у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує 3028 грн., при цьому заподіяна ним потерпілому шкода становить 1496,50 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 , підтримав клопотання захисника та просив закрити кримінальне провадження з наведених захисником у клопотанні підстав в частині його обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України.

Прокурор не заперечив щодо закриття кримінального провадження в частині обвинувачення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна від 18 липня 2024 року № 3886- ІХ. При цьому заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості надання відомостей щодо наявності судимостей ОСОБА_4 , яке судом задоволено.

Потерпіла у кримінальному провадженні за №0000455 ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась. У матеріалах провадження наявні заяви останньої в якій вона просить кримінальне провадження розглянути у її відсутності.

Потерпілий у кримінальному провадженні за №0000870 ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. У матеріалах провадження наявна заява останнього в якій він просить кримінальне провадження розглянути у його відсутності.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, в тому числі думку прокурора, який вважає за можливе клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 задовольнити, суд дійшов наступного висновку.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП, в редакції Закону №3886-IX, передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП у редакції Закону 3886-IX встановлено, що адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме двох неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, для цілей адміністративного та кримінального законодавства, в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, що відповідно до пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV ПК України дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 01 січня звітного податкового року для будь-якого платника податку.

Згідно з ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600 гривень тобто розмір податкової соціальної пільги дорівнює 800 грн. Тому граничний розмір вартості майна на момент вчинення правопорушення (13.04.2017), яке може потягнути за собою кримінальну відповідальність для особи складає грн (800*2=1600).

Зі змісту формулювання обвинувачення вбачається, що ОСОБА_4 серед іншого обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, оскільки 13 квітня 2017 року, повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло, вчинив крадіжку належного потерпілій ОСОБА_6 майна в розмірі 1496,5 гривень, спричинивши їй матеріальну шкоду на вказану суму, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 2017 рік 1600 гривень, а відтак є меншою за розмір викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1ст. 5 КК, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Враховуючи те, що вартість викраденого майна в розмірі 1496 гривень 50 копійок є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд вважає, що, з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі діяння обвинуваченого вже не підпадає під ознаки кримінально караного діяння, передбаченого Особливою частиною КК, оскільки вартість викраденого є нижчою за поріг вартості кримінально караної крадіжки.

Крім цього суд зазначає, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду 07 жовтня 2024 року у постанові за результатами розгляду справи №278/1566/21 дійшла висновку, що Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП зміни, внесені Законом №3886 - IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п.5 підрозділу 1 розділу ХХ та підпункту169.1.1 п. 169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886 - IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

У відповідності до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку відбулася декриміналізація діяння шляхом внесення змін до закону про кримінальну відповідальність (зменшення розміру вартості майна, за викрадення якого настає кримінальна відповідальність).

Згідно абзацу 4 частини 7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження у частині його обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України у зв`язку із декриміналізацією діяння, у вчиненні якого його обвинувачують.

Враховуючи наведене, суд вважає, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України слід закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обраний відносно ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13.06.2017 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, закінчився та останній відбуває покарання в рамках іншого кримінального провадження.

Цивільного позову потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, яке підлягає закриттю, не заявлено.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) у кримінальному провадженні яке підлягає закриттю за ч.3 ст. 185 КК України за проведення товарознавчої експертизи у відповідності з вимогами ст. 124 КПК України з обвинуваченого стягненню не підлягають та відносяться на рахунок держави.

Речові докази у кримінальному провадженні в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України, відсутні.

Керуючись п.4-1 ч.1, ч.2 ст.284, ст.479-2 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , не обирався.

Цивільного позову потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, не заявлено.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) у кримінальному провадженні в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України за проведення експертизи у відповідності з вимогами ст. 124 КПК України віднести на рахунок держави.

Копію ухвали суду направити до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику та надіслати потерпілій ОСОБА_6 та до Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42) для вручення обвинуваченому ОСОБА_4 .

Речові докази у кримінальному провадженні в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України, відсутні.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1