В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000374 від 06.09.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Південне, Нікопольського району, Дніпропетровської області., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1,4 ст.358 КК У країни, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_2 , користуючись власним портативним персональним комп`ютером «SONY» моделі «PCG-7G1M» , за допомогою програмних забезпечень «Adobe Photoshop» та «Figma», підробив посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30.08.2024 року, яке в подальшому термографічним способом друку, за допомогою термопринтера виготовив, достовірно знаючи, що він не має на це законних повноважень, чим вчинив підроблення вище вказаного документа.

Після чого ОСОБА_3 , активно використовував дане посвідчення водія для пересування на транспортному засобі марки «FIAT», моделі «SCUDO», д.н.з. НОМЕР_2 в межах Закарпатської області.

Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено, що 06 вересня 2024 року близько 09 години 00 хвилин громадянин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «FIAT», моделі «SCUDO», д.н.з. НОМЕР_3 , рухався по проїзній частині вулиці Малодобронська, в населеному пункті Велика Добронь, Ужгородського району, Закарпатської області, в порушення вимог п.2.3 (в) ПДР України, а саме: водій, який керував транспортним засобом, перебував за кермом з не пристебнутим ременем безпеки, був зупинений інспектором СРПП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , де відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» останнім здійснено перевірку документів.

На вимогу ОСОБА_4 пред`явити для перевірки документи, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі відповідно до п. 2.1 (а) ПДР України, а саме посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, ОСОБА_3 , перебуваючи за вищевказаною адресою усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що його посвідчення водія виготовлено не встановленим законом способом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, надав ОСОБА_4 для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30.08.2024 року, видане на його ім`я, тобто використав, достеменно знаючи, що вказане посвідчення водія є офіційним документом, який надає особі право на керування транспортним засобом.

У ході досудового розслідування встановлено, що у посвідченні водія з серією та номером НОМЕР_1 всі фонові графічні зображення та друкований текст, яким виконані назви документу та назви граф виконані термографічним способом друку. Бланк посвідчення водія з серією та номером НОМЕР_1 за способом виготовлення, не відповідає- встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, тобто у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. І ст. 358 КК України та використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

Прокурором подано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні (ч. 1 ст. 302 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано заяву згідно якої обвинувачений ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість у скоєнні кримінальних проступків передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України; згідний та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини; згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні; вказує, що йому було роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під 0000374 від 06.09.2024, окрім того йому було роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів в судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вказана заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , та скріплена їх підписами.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням вказаного та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України. При цьому, згідно частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання підроблювачем, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК У країни, та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

ОСОБА_3 , раніше до кримінальної відповідальності не притягався, неодружений.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують її покарання, досудовим розслідуванням не встановлені.

Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченої: є громадянином України, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася.

Згідно з частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Окрім того, при призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст.29 КК України, яка передбачає, що організатор, підбурювач та пособник підлягають кримінальній відповідальності за відповідною частиною статті 27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає кримінальне правопорушення, вчинене виконавцем.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є необхідним та достатнім призначити покарання у виді штрафу.

Санкція ч.1 ст. 358 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Санкція ч.4 ст. 358 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк

Враховуючи викладене, суд вважає, за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, пов`язане з грошовим стягненням в межах санкції ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_3 , слід призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні пов`язані з проведенням експертизи, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, ст. ст. 12, 15, 50, 65, 68, 70, 358 КК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром одна тисяча (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначивши остаточне покарання у вигляді штрафу розміром одна тисяча (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» CRI 1126379,- залишити при матеріалах кримінального провадження; ноутбук марки «SONY» моделі «PCG-7G1M», який поміщено до спеціального пакет НПУ СУ PSP3248099, повернути власнику - ОСОБА_3 .

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави, процесуальні витрати пов`язані із проведенням експертизи, що становить: 2271 гривень 84 копійки.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1