У Х В А Л А

іменем України

23 вересня 2024 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

23.09.2024 старший слідчий СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , у провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563 від 07.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Борова Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має вищу освіту, здійснює адвокатську діяльність, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, за наступних обставин:

07.09.2024 близько 18:50 години, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які перебували поблизу будинку АДРЕСА_2 , раптово виникла сварка на ґрунті зауважень з боку ОСОБА_7 в адресу ОСОБА_5 з приводу правил вигулу собак, під час якої у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізуючи зазначений умисел, направлений на завдання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, будучи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 один удар кулаком лівої руки в область лівої частини обличчя.

В результаті дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/196-Зм/24 від 08.09.2024, спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця в області нижньої щелепи ліворуч, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження (п. п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995 МОЗ України).

Крім того, 07.09.2024 близько 19:00 години, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які перебували поблизу будинку АДРЕСА_1 , виникла сварка на ґрунті зауважень з боку ОСОБА_8 в адресу ОСОБА_5 з приводу правил вигулу собак, під час якої у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи зазначений умисел, направлений на завдання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, будучи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 удари кулаками в область обличчя ОСОБА_8 , у результаті чого останній впав не землю, після чого ОСОБА_5 , ігноруючи, що потерпілий, перебуваючи в положенні лежачи на землі, не чинить і не міг чинити опору, схопив ніж (кортик), який носив при собі на поясі у чохлі, та наніс один удар ножем в область задньої поверхні грудної клітини ліворуч.

В результаті дій ОСОБА_5 ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/197-Зм/24 від 08.09.2024, спричинено наступні тілесні ушкодження: одне проникаюче сліпе колото-різане поранення лівої половини грудної клітки по задній поверхні, що ускладнилося у своїй течії розвитком посттравматичного лівостороннього гемопневмоторокса, яке відноситься тяжкого тілесного ушкодження за ознаками небезпеки для життя (п. п. 2.1.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995 МОЗ України).

09.09.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень слідчий у клопотанні посилався на відомості протоколів слідчих дій, а саме огляду місця події, допиту свідків, потерпілих, пред`явлення особи для впізнання, а також висновки судово-медичних експертиз.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків того, що підозрюваний: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий вважав, що є підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу.

З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме вагомих доказів підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутації підозрюваного, який вчинив кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я осіб, будучи адвокатом, 14.03.2021 піддавався адміністративному стягненню за дрібне хуліганство, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, стверджував, що запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 необхідно обрати у виді тримання під вартою.

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з ЄРДР № 0000563 від 07.09.2024; повідомлення про підозру від 09.09.2024; письмових доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, в тому числі, протоколів огляду місця події, допиту свідків, потерпілих, проведення слідчих експериментів, висновків судово-медичних експертиз № 12-14/197-Зм/24 від 08.09.2024, № 12-14/196-Зм/24 від 08.09.2024 щодо спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 наполягали на задоволенні клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував обґрунтованість підозри у вчиненні ним вказаних кримінальних правопорушень і заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу - тримання під вартою. На обґрунтування своєї позиції зазначив, що дійсно був у вказаний час у вказаному місці. Коли він гуляв зі своїм собакою породи "ротвелер" та проходив повз двір ОСОБА_7 , з двору вибігла собака та кинулася до його собаки. Слідом вийшла ОСОБА_7 , якій він висловив претензію з приводу того, що вона випустила собаку на вулицю без повідка, та яка забрала свою собаку. Момент спілкування зі ОСОБА_7 він зафіксував на відео на своєму мобільному телефоні, жодних образ чи ударів він їй не завдавав, та пішов далі. Однак його догнали чоловіки, які були у стані сп`яніння, та почали завдавати йому тілесних ушкоджень, зірвали з шиї ладанку. Розуміючи фізичну перевагу нападників, він застосував у відношенні одного з них ніж, який носив при собі з метою захисту від диких лисиць, які можуть зустрітися під час прогулянки на околицях міста. На цей час він вживає заходів для примирення з потерпілими та відшкодування завданої їм шкоди. Також, просив врахувати, що він проживає з матір`ю, яка має похилий вік та є особою з інвалідністю, через що потребує сторонньої допомоги.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою з підстав, які повідомлені підозрюваним. Вважала, що у кримінальному провадженні відсутні ризики, які дають підстави для застосування тримання під вартою.

Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1, пунктом 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення надані докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, за яке, у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про можливість застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу - тримання під вартою.

Крім того, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Обставини кримінального провадження, зазначені у клопотанні, а також встановлені під час його судового розгляду на підставі пояснень підозрюваного та відомостей, що містяться у доданих до клопотання матеріалах кримінального провадження, у сукупності з відомостями щодо суворості покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, вказують на існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, про наявність ризиків протиправного впливу на свідків і потерпілих свідчить позиція ОСОБА_5 щодо обставин кримінального провадження, у зв`язку з якими йому повідомлено про підозру, яка відрізняється від позицій, що викладені у показаннях потерпілих та свідків.

Отже, у кримінальному провадженні є достатньо відомостей, які вказують на наявність зазначених ризиків, передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного в місці проживання не усуває зазначених ризиків, а також, з урахуванням зазначених вище обставин, якими обґрунтовується наявність стверджуваних ризиків, не гарантує належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Щодо переконливості доказів підозри, які надані стороною обвинувачення, та які ставляться під сумнів стороною захисту, слід зазначити, що на стадії вирішення питання про запобіжний захід слідчий суддя позбавлений можливості оцінювати надані сторонами докази на предмет їх достовірності та достатності, в сукупності з іншими доказами.

Отже, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, вказує на недостатність, а також і на неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а також встановленим та підтвердженим під час його судового розгляду.

При цьому, слідчий суддя не бере до уваги доводи клопотання щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство в 2021 році і вважає, що ризик вчинення інших кримінальних правопорушень не є доведеним. Проте, відсутність доказів такого ризику не спростовує наявності інших ризиків, існування яких дає підстави та вимагає застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Оцінивши обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаних кримінальних правопорушень; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на які вказується у клопотанні; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та підтверджені під час його судового розгляду.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави у цьому кримінальному провадженні не визначається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання задовольнити.

2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

3. Взяти під варту підозрюваного ОСОБА_5 із зали суду та строк тримання під вартою встановити з 23 вересня 2024 року до 21 листопада 2024 року.

4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1