У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 рокуСправа № 634/768/19 Провадження № 1-кп/634/14/24

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі суду в сел. Сахновщина кримінальне провадження №0000217 від 18 травня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Дубові Гряди Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, освіта не повна середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

встановив:

В провадженні Сахновщингського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження №0000217 від 18 травня 2019 року відносно ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що 16 травня 2019 року, близько 05 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи по вулиці, біля домоволодіння, що належить ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, умисно та протиправно, наніс ОСОБА_4 два удари дерев`яною палицею, на кінцівкі якої забиті цвяхи: а саме один удар по правій руці, та один удар по правій нозі.

В наслідок чого ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи 12-14/50-КР/19 від 28.05.2019, спричинені наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом 1 пальця правої кисті, забійна рана 1 пальця правої ступні, вказані пошкодження могли виникнути внаслідок ударної дії тупих твердих предметів. По ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відкритий перелом 1 пальця правої кисті відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості^ забійна рана 1 пальця правої ступні відноситься до легких тілесних пошкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

26.09.2024 року захисником обвинуваченого ОСОБА_6 подано клопотання, в якому вона просить звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, провадження у справі закрити.

В обґрунтування клопотання зазначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України відноситься до нетяжкого злочину. Санкцією ч. 1 ст. 122 КК України передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.Матеріали кримінального провадження № 634/768/19 не мстять відомостей, що ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень після 16.05.2019 року.Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України вчиненого 16.05.2019 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217 від 18.05.2019 року, з часу вчинення якого минуло більше 5 років, станом на 24.05.2024 року минули встановлені КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали заявлене клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Судом було роз`яснено ОСОБА_5 , що вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючою і обвинувачений, якщо він наполягає на своїй невинуватості, не позбавлений права вимагати продовження судового провадження в повному обсязі, дослідження доказів та ухвалення виправдувального вироку.

Отримавши вказані роз`яснення суду, обвинувачений пояснив, що заперечує проти продовження судового провадження та ухвалення вироку і наполягає на закритті кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачений неодноразово не зявлявся в судові засідання, що призвело до спливу строків притягнення до кримінальної відповідальності а також обвинуваченим невідшкодовану завдану потерпілому шкоду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з частини 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КК України, відповідно до статті 12 КК України, є не тяжким злочином, та найсуворіше покарання за частиною 1 статті 122 КК України передбачено у виді позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до пунктів 1-3 частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

З дня вчинення кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років, при цьому згода обвинуваченого ОСОБА_5 , є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 статті 49 Кримінального кодексу України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов, в якому він просить на стягнути з ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 20000 грн., а також моральну шкоду, заподіяну йому внаслідок кримінальних правопорушень в розмірі 10000 грн.

Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Таким чином, КПК України не передбачено можливість вирішення по суті цивільного позову в разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження.

Крім того, суд враховує, що вирішення по суті цивільного позову передбачає необхідність встановлення судом обставин кримінального правопорушення та вирішення питання щодо винуватості обвинуваченого.

Між тим, вирішуючи питання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, суд позбавлений можливості досліджувати докази та вирішувати питання щодо доведеності або недоведеності складу кримінального правопорушення в діях обвинуваченого.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для вирішення по суті цивільного позову в разі постановлення ухвали про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Аналогічні роз`яснення надані в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», згідно яких у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

КПК України не врегульовано питання щодо процесуального рішення з приводу цивільного позову, яке має право ухвалити суд в разі закриття кримінального провадження, зокрема у зв`язку із спливом строків давності.

При цьому КПК України передбачено два можливі процесуальні рішення за наслідками розгляду цивільного позову або вирішення його по суті, або залишення без розгляду.

За таких обставин суд вважає за необхідне керуватись висновками щодо застосування норм права, викладеними в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 02.09.2020 року по справі № 0306/7567/12, згідно яких коли нормами кримінально-процесуального закону відповідну ситуацію прямо не передбачено, є необхідним та можливим застосування аналогії права. Зазначена можливість встановлена частиною 6 статті 9 КПК, згідно з якою коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються встановлені частиною першою статті 7 КПК загальні засади кримінального провадження. Однією з таких засад є законність, що включає обов`язок суду, як і інших органів державної влади, неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства.

Враховуючи наведене, суд застосує аналогію права та залишає цивільний позов ОСОБА_4 без розгляду.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, а також висновки щодо застосування норм права, викладені в Постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року по справі № 730/67/16-к, звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не позбавляє ОСОБА_4 можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 284, 286, 372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000217 від 18 травня 2019 року відносно ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ч.1 ст.49 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_4 - залишити без розгляду. Роз`яснити ОСОБА_4 , що віна має право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: б/в дерев`яна палиця розміром: довжиною 1,20 та діаметром 5 см, на кінці палиці набиті металеві цвяхи в кількості 4 шт., передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області знищити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст ухали складено 26.09.2024 року.

Суддя: