Справа № 729/823/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області

в складі - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бобровиця подання начальника Ніжинського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Чернігівській області про звільнення від призначеного судом покарання у відповідності до Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Подання мотивоване тим, що вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 28 червня 2024 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік. Вирок набрав законної сили 30.07.2024. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 2500 грн. Начальник Ніжинського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Чернігівській області, просить суд звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке вона була засуджена, відповідно до положень ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Начальник Ніжинського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Чернігівській області у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просить розглянути справу без її участі і задовольнити подання.

Від прокурора не надійшло заперечень щодо задоволення подання.

Адвокат та засуджена ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася та надала заяву про розгляд подання у її відсутність.

Відповідно до абзацу другого ч.5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Вивчивши подання та матеріали особової справи, суд доходить таких висновків.

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 28 червня 2024 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік. Вирок набрав законної сили 30.07.2024. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 2500 гривень.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57,частини першої статті 58,частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відтак, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує встановлений ст.51 КУпАП розмір, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно ч.5 Підрозділу I Розділу XX Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

ОСОБА_3 вчинила злочин у лютому 2024 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2024 року становив 3028 гривень.

Отже, розмір двох неоподатковуваних мінімумів громадян у розумінні положень ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024 станом на 01.01.2024 складав 3028 гривень, тоді як згідно вироку Бобровицького районного районного суду Чернігівської області від 28.06.2024, вартість викраденого ОСОБА_3 майна становила 2500 гривень (менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення протиправного діяння), що станом на день набрання чинності Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 може бути лише підставою для адміністративної відповідальності.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07 жовтня 2024 року в справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) викладено висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого Закон №3886-ІХ, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п.5 підрозд.1 розд.XX та пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розд.IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-ІХ, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що сума таємно викраденого ОСОБА_3 майна становила 2500 гривень, тобто була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд доходить висновку про необхідність звільнення засудженої від призначеного покарання зв`язку із усуненням караності вчиненого нею діяння.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.372, 535, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Ніжинського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Чернігівській області - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання призначеного вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 28 червня 2024 року за ч.4 ст. 185 КК України - на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого нею діяння.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 7-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1