У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2024 Справа №607/6209/22 Провадження №1-кс/607/5375/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0001958 від 18.05.2013 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волгоград, Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не депутата, не адвоката, без місця реєстрації в Україні, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 144, ч. 2 ст. 19, ч. 2 ст. 145 КК України (в редакції 1960 року),

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0001958 від 18.05.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 144, ч. 2 ст. 19, ч. 2 ст. 145КК України (в редакції 1960 року), звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням, в якому сторона обвинувачення просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 144, ч. 2 ст. 19, ч. 2 ст. 145 КК України (в редакції 1960 року), існують підстави для тримання його під вартою, а також на даний час він переховується від органів досудового розслідування, та оголошений у розшук.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001958 від 18.05.2013 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 144, ч. 2 ст. 19, ч. 2 ст. 145 КК України (в редакції 1960 року).

30.05.2013 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

03.02.2022 в межах кримінального провадження № 0001958 від 18.05.2013 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 144, ч. 2 ст. 19, ч. 2 ст. 145 КК України (в редакції 1960 року).

Згідно повідомлення про підозру, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 1998 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення шляхом вимаганням грошових коштів в свого сусіда ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у січні 1998 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, телефонував ОСОБА_6 та висловив вимогу передачі 1000 доларів США, з погрозою умисного пошкодження та знищення майна останнього.

Надалі, у ОСОБА_5 , який зрозумів, що ОСОБА_6 не має наміру передавати йому 1000 доларів США, виник умисел на умисне пошкодження та знищення майна ОСОБА_6 задля переконання останнього у серйозності своїх вимог. Водночас, ОСОБА_5 вирішив залучити до такої злочинної діяльності інших осіб, які б змогли виконати його вказівки щодо пошкодження та знищення майна ОСОБА_6 .

З цією метою, ОСОБА_5 на початку березня 1998 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, запропонував вчинити злочинні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якими був раніше знайомий, пообіцявши їм грошові кошти в розмірі 500 доларів США, на що останні погодились.

Надалі, у березні 1998 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Тернополі, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, надав вказівку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 періодично телефонувати ОСОБА_6 з вимогами передачі 1000 доларів США, а також доручив вчинити умисне пошкодження майна останнього шляхом підпалу дверей квартири АДРЕСА_2 та знищити майно ОСОБА_6 , шляхом здійснення вибуху на підвіконнику потерпілого.

На виконання вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у березні 1998 року, точного періоду часу досудовим розслідуванням не встановлено, неодноразово телефонували на домашній телефон ОСОБА_6 з вимогами передачі 1000 доларів США, після чого 01.04.1998 близько 23:00 год. здійснили підпал дверей квартири ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_3 , внаслідок чого останньому спричинено майнову шкоду в розмірі 300 гривень.

У подальшому, 09.04.1998, близько 06:00 год., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на виконання вказівки ОСОБА_5 , спричинили вибух саморобним пристроєм на підвіконнику квартири ОСОБА_6 АДРЕСА_2 чим спричинили останньому майнову шкоду в розмірі 12 гривень.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, вважаючи, що ОСОБА_6 недостатньо заляканий та не збирається надавати йому грошові кошти, у травні 1998 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, надав ОСОБА_8 вказівку вкинути в квартиру ОСОБА_6 , що по проспекті АДРЕСА_3 , вибуховий пристрій, щоб останній не сумнівався в серйозності намірі вимагачів. Вкидання такого пристрою мало відбутись у день, коли ОСОБА_5 не буде в м. Тернополі.

Оскільки ОСОБА_7 відмовився від виконання будь-яких вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_8 до виконання вказівки про вкидання вибухового пристрою в квартиру ОСОБА_6 залучив ОСОБА_9 , якому повідомив про необхідність лише розбиття вікон у квартирі потерпілого, а про намір вкидати у квартиру вибуховий пристрій та про вимагання нічого не зазначав.

У подальшому, 18.05.1998, близько 03:30 год. ОСОБА_10 цеглою пошкодив вікно гостьової кімнати у квартирі АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_6 з родиною, після чого ОСОБА_8 одразу ж вкинув у вказану квартиру вибуховий пристрій, в результаті вибуху якого спричинено тяжкі тілесні ушкодження дочці ОСОБА_6 - ОСОБА_11 у виді опіків ІІ ступеня тіла і ІІІ ступеня АБ обличчя, рук і ніг, а дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_12 - середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді опіків ІІІ ступеня обличчя, обох рук і ніг, тобто внаслідок вибуху спричинено тяжкі наслідки.

Крім того, вибухом знищено особисте майно родини Дручок на загальну суму 11 960 грн., тобто завдано великої майнової шкоди.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 144 КК України (в редакції 1960 року), а саме у вимагательстві, що завдало великої шкоди та спричинило тяжкі наслідки.

Також встановлено, що на початку 1998 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення шляхом вимаганням грошових коштів в свого сусіда ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у січні 1998 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, телефонував ОСОБА_6 та висловив вимогу передачі 1000 доларів США, з погрозою умисного пошкодження та знищення майна останнього.

Надалі, у ОСОБА_5 , який зрозумів, що ОСОБА_6 не має наміру передавати йому 1000 доларів США, виник умисел на умисне пошкодження та знищення майна ОСОБА_6 задля переконання останнього у серйозності своїх вимог. Водночас, ОСОБА_5 вирішив залучити до такої злочинної діяльності інших осіб, які б змогли виконати його вказівки щодо пошкодження та знищення майна ОСОБА_6 .

З цією метою, ОСОБА_5 на початку березня 1998 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, запропонував вчинити злочинні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якими був раніше знайомий, пообіцявши їм грошові кошти в розмірі 500 доларів США, на що останні погодились.

Надалі, у березні 1998 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Тернополі, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, надав вказівку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 періодично телефонувати ОСОБА_6 з вимогами передачі 1000 доларів США, а також доручив вчинити умисне пошкодження майна останнього шляхом підпалу дверей квартири АДРЕСА_2 та знищити майно ОСОБА_6 , шляхом здійснення вибуху на підвіконнику потерпілого.

На виконання вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у березні 1998 року, точного періоду часу досудовим розслідуванням не встановлено, неодноразово телефонували на домашній телефон ОСОБА_6 з вимогами передачі 1000 доларів США, після чого 01 квітня 1998 року близько 23:00 год. здійснили підпал дверей квартири ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_3 , внаслідок чого останньому спричинено майнову шкоду в розмірі 300 гривень.

У подальшому, 09.04.1998, близько 06:00 год., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на виконання вказівки ОСОБА_5 , спричинили вибух саморобним пристроєм на підвіконнику квартири ОСОБА_6 АДРЕСА_2 чим спричинили останньому майнову шкоду в розмірі 12 гривень.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, вважаючи, що ОСОБА_6 недостатньо заляканий та не збирається надавати йому грошові кошти, у травні 1998 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, надав ОСОБА_8 вказівку вкинути в квартиру ОСОБА_6 , що по проспекті АДРЕСА_3 , вибуховий пристрій, щоб останній не сумнівався в серйозності намірі вимагачів. Вкидання такого пристрою мало відбутись у день, коли ОСОБА_5 не буде в м. Тернополі.

Оскільки ОСОБА_7 відмовився від виконання будь-яких вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_8 до виконання вказівки про вкидання вибухового пристрою в квартиру ОСОБА_6 залучив ОСОБА_9 , якому повідомив про необхідність лише розбиття вікон у квартирі потерпілого, а про намір вкидати у квартиру вибуховий пристрій та про вимагання нічого не зазначав.

У подальшому, 18.05.1998, близько 03:30 год. ОСОБА_10 цеглою пошкодив вікно гостьової кімнати у квартирі АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_6 з родиною, після чого ОСОБА_8 одразу ж вкинув у вказану квартиру вибуховий пристрій, в результаті вибуху якого спричинено тяжкі тілесні ушкодження дочці ОСОБА_6 - ОСОБА_11 у виді опіків ІІ ступеня тіла і ІІІ ступеня АБ обличчя, рук і ніг, а дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_12 - середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді опіків ІІІ ступеня обличчя, обох рук і ніг, тобто внаслідок вибуху спричинено тяжкі наслідки.

Крім того, вибухом знищено особисте майно родини Дручок на загальну суму 11 960 грн., тобто завдано великої майнової шкоди.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 19 ч. 2 ст. 145 КК України (в редакції 1960 року), а саме в організації умисного знищення та пошкодження індивідуального майна громадян, вчинених шляхом підпалу та іншим загально-небезпечним способом, що спричинило тяжкі наслідки.

У зв`язку із переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001958 від 18.05.2013 неодноразово зупинялося та ОСОБА_5 оголошували в розшук.

Востаннє - постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 від 14.07.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001958 від 18.05.2013 зупинено, а підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в державний розшук.

В межах досудового розслідування ухвалами слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області неодноразово надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , востаннє 19.07.2023 у справі № 607/6209/22, терміном до 19.01.2024.

Отже, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування.

Відповідно до частини першої статті 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою (пункт 1 частини другої статті 188 КПК України).

Згідно із частиною третьою статті 187 КПК України, прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини, а саме: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання слідчий, з посиланням а додані матеріали, вказує на те, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 144, ч. 2 ст. 19, ч. 2 ст. 145 КК України (в редакції 1960 року), за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, частини першої статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи вказані ризики та обставини, передбачені статтею 178 КПК України, а саме - вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні злочинів, в яких він підозрюється, нестійкі соціальні зв`язки підозрюваного, зважаючи на порушення останнім встановлених слідчим суддею під час застосування особистого зобов`язання обов`язків, інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також є дані, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, проживає тривалий час за межами України, у зв`язку з чим оголошений в розшук.

На думку слідчого судді, є достатні підстави вважати, що обставини, зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного та існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового слідства та суду.

Враховуючи вищенаведене, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 188, 189, 190, 191, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_5 до суду, відкликання прокурором ухвали, добровільне з`явлення підозрюваного до слідчого судді або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, тобто 11.03.2025.

Про хід виконання ухвали про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 повідомляти старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 та прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1