ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2024 р. Справа № 596/1203/24

Провадження № 1-кп/596/175/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Гусятин кримінальне провадження №0000544, внесене в ЄРДР від 03 серпня 2023 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оришківці, Гусятинського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 ч.2 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 у 2021 році, точної дати та часу не встановлено, який в цей час працював на посаді менеджера з логістики фермерського господарства «Масарівські Липки» та маючи відповідно до посадової інструкції повноваження щодо організації посівів сільськогосподарських культур, виник умисел направлений на самовільне захоплення земельних ділянок комунальної власності за рахунок проектних доріг та проектних прибережних смуг, що знаходиться на території Копичинецької міської територіальної громади Чортківського району.

Згідно ч.1 ст. 61 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Відповідно до ст. 113 Земельного кодексу України зони санітарної охорони створюються навколо об`єктів, де є підземні та відкриті джерела водопостачання, водозабірні та водоочисні споруди, водоводи, об`єкти оздоровчого призначення та інші, для їх санітарно-епідеміологічної захищеності. Згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Реалізуючи свій злочинний намір на вчинення даного злочину, ОСОБА_6 діючи всупереч встановленим правилам щодо охорони земель, порушуючи вимоги ст.ст.113, 116-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на землю, достовірно знаючи, що ФГ «Масарівські Липки» не мають жодних рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про надання у користування земельної ділянки, що у фермерського господарства відсутні будь-які права, у тому числі право власності, користування або оренди земельної ділянки, діючи умисно, надав працівникам ФГ « ОСОБА_7 » відповідні вказівки щодо здійснювання обробітку та вирощування сільськогосподарських культур на території земельних ділянок, на яких розміщуються проектні дороги та земель, на яких розміщуються прибережні захисні смуги загальною площею 51,87 га, та знаходяться на території Копичинецької територіальної громади за межами населених пунктів м. Копичинці, с. Майдан, с. Оришківці, с. Сухостав, с. Тудорів, с. Яблунів Чортківського району Тернопільської області, чим спричинено місцевому бюджету збитків в сумі 180 725, 45 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України визнав повністю та погодився з усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення. Щиро розкаявся у вчиненому, вважав недоцільним досліджувати письмові докази в кримінальному провадженні. Суду пояснив, що дійсно в 2021 році він працюючи на посаді менеджера з логістики фермерського господарства «Масарівські Липки» та маючи повноваження щодо організації посівів сільськогосподарських культур, надав працівникам ФГ « ОСОБА_7 » вказівку обробити та вирощувати сільськогосподарські культури на території земельних ділянок, на яких розміщуються проектні дороги та землі, на яких розміщуються прибережні захисні смуги та знаходяться на території Копичинецької територіальної громади за межами населених пунктів м. Копичинці, с. Майдан, с. Оришківці, с. Сухостав, с. Тудорів, с. Яблунів Чортківського району Тернопільської області, в результаті чого спричинено місцевому бюджету збитки. Просить суворо його не карати.

Представник потерпілого Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Копичинецька міська рада Чортківського району Тернопільської області, претензій матеріального характеру до ОСОБА_6 не має, заподіяна шкода відшкодована у повному обсязі.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що в разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки інші учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, вислухавши думку прокурора, яка не заперечувала щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особи ОСОБА_6 матеріалів.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 на підставі належних, достатніх даних (доказів) у справі, дії якого підлягають кваліфікації за ч.2 ст.197-1 КК України за ознаками самовільного зайняття земельної ділянки, в охоронній зоні. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу винного, зокрема, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, що ніде не працює, на обліку в лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога КНП «Копичинецька комунальна лікарня» Копичинецької міської ради не перебуває, і обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття у вчиненому, повне визнання вини, що заподіяна шкода відшкодовано повністю, претензій в потерпілого немає. Обставин, передбачених ст.67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. ст. 50, 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення та обирає щодо обвинуваченого покарання в межах санкції ч.2 ст.197-1 КК України у виді обмеження волі.

Враховуючи позицію сторони обвинувачення та представника потерпілого, а також особу винного, конкретні обставини справи, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України.

Дане покарання обвинуваченому відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9