ЄУН справи: 336/9109/24
Номер провадження: 1-кп/336/1247/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000093 від 04.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Микільське Братського району Миколаївської області, громадянину України, українцю, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, утриманців немає, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

з угодою про визнання винуватості від 10 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним прибув за викликом для звірки облікових даних та визначення придатності до проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 у період оголошеного Указу Президента України від 24.02.2022, №65/2022 «Про загальну мобілізацію», в редакції Указу Президента України від 05 лютого 2024 року № 50/2024, затвердженого Законом України від 06 лютого 2024 року № 3565-ІХ) «Про продовження строку проведення загальної мобілізації».

Цього ж дня, 07.06.2024, ОСОБА_4 було направлено для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я на військово- лікарську комісію КНП «Міська лікарня №7» ЗМР.

07.06.2024, ОСОБА_4 пройдено військово-лікарську комісію, за результатами якої, згідно обліку даних та довідки військово-лікарської комісії № 287 від 07.06.2024, ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби графи II розладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.

08.06.2024, після проходження військово-лікарської комісії, ОСОБА_4 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 , інструктором ІНФОРМАЦІЯ_5 старшим сержантом ОСОБА_6 було вручена повістка про відправку на 08.00 годину 10 червня 2024 року із необхідністю прибути на вказану дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою відправлення останнього до команди НОМЕР_1 для подальшого проходження служби у Збройних Силах України за мобілізацією.

Однак, ОСОБА_4 усупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, та Указу Президента України від 24.02.2022, №65/2022 «Про загальну мобілізацію», в редакції Указу Президента України від 05 лютого 2024 року № 50/2024, затвердженого Законом України від 06 лютого 2024 року № 3565-ІХ) «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином повідомленим про прибуття на конкретну дату та час, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, о 08.00 годині 10 червня 2024 року без поважних на те причин не прибув по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 для відправки до команди НОМЕР_1 , відповідно до служби у Збройних Силах України не приступив, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

В матеріалах кримінального провадження міститься угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000093 від 04.07.2024, відповідно до якої, 10 вересня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та начальником Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , за участі адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

За умовами угоди сторони вважають за можливе при призначенні покарання ОСОБА_4 , за вчинений злочин, передбачений ст. 336 КК України, погоджуються на призначення останньому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним (іспитовим) строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватим у скоєнні кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся, свої права, передбачені ст. 474 КПК України, розуміє.

Обвинувачений та прокурор в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди, укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді.

Суд переконався, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені КПК України, зокрема ст. 474 КПК України, у добровільності укладання сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, разом з цим, судом з`ясовано, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вважає, що укладення угоди не суперечить інтересам підзахисного.

Судом вислухані показання обвинуваченого та оглянуті представлені в судове засідання матеріали кримінального провадження з метою перевірки угоди про визнання винуватості на відповідність нормам КПК та КК України, за якими суд встановив, що умови угоди, не суперечать вимогам КПК України, оскільки вона укладена у провадженні щодо тяжкого злочину за ст. 336 КК України, відповідає вимогам ст. 472 КПК України, не суперечить вимогам КК України, оскільки обставини, викладені в ній відповідають матеріалам справи, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації. Узгоджене покарання відповідає особі обвинуваченого, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободі чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, про що свідчать як особисті підписи обвинуваченого в угоді, так і його пояснення в судовому засіданні, обвинувачений має можливість виконувати взяті на себе угодою зобов`язання, підстави для визнання винуватості є дійсними.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та витрати, пов`язані з залученням експертів, у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 10 вересня 2024 між обвинуваченим ОСОБА_4 та начальником Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000093 від 04.07.2024 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років і 6 місяців не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження: прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1