Справа № 202/9077/24
Провадження № 1-кс/202/5671/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

27 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0001297, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0001297, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0001297, внесеного до ЄРДР 13.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, встановлено, що ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання особам порад, вказівок для незаконного перетину державного кордону України.

Так, 16.08.2024, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, здійснюючи свою протиправну діяльність за заздалегідь обумовленим планом, реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, задля незаконного переправлення через державний кордон України громадян України, яким заборонено виїзд за межі території України, в ході телефонної розмови повідомили ОСОБА_8 про зустріч на території міського комунального закладу культури «Народний дім Криворізької міської ради» за адресою: АДРЕСА_1 .

Близько 14:10 год. ОСОБА_8 , згідно попередньої домовленості, прибув до території міського комунального закладу культури «Народний дім Криворізької міської ради» за адресою: АДРЕСА_1 на зустріч із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діючи з метою власного протиправного збагачення, діючи з відома невстановлених досудовим розслідуванням осіб, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою отримання незаконного прибутку, підійшли до ОСОБА_8 , провели його до коридору вищевказаного закладу та згідно попередніх домовленостей отримали від останнього грошові кошти в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) доларів США за організаційні заходи та подальші дії спрямовані на незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України до країни Європейського Союзу.

Однак, через причини, що не залежали від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та невстановлених на даний час осіб, незаконні дії ОСОБА_6 були припинені представниками правоохоронних органів.

16.08.2024 о 14 годні 17 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було затримано на підставі п.1 ч.1 ст.208 КПК України.

16.08.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

16.08.2024 слідчим згідно ч. 1, 3 ст. 233, ст. 234 , 237 КПК України, у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним зі збереженням майна (речових доказів вилучених предметів знаряддя вчинення злочину, що мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення злочину), та у зв`язку з тяжкістю правопорушення за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «One Plus» чорного кольору, IMEІ 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A13», IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A22», IMEI 1: НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 , які поміщено до спец пакету НПУ KIV 3118364; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 13 купюр, які поміщено до спец пакету НПУ KIV 3118367; змиви з целофанового пакету в якому розташовані згортки з аркушів паперу білого кольору, які поміщено до спец конверту НПУ та опечатано біркою НПУ NPP-0105679; предмети схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 85 шт., які поміщено до спец пакету НПУ PSP 2291580.

17.08.2024 слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 винесено постанову про визначення вищезазначених речей, вилучених під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речовими доказами.

Підставою для застосування арешту прокурор у клопотанні зазначає ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме п. 1 з метою збереження речових доказів, п. 3 з метою забезпечення конфіскації як виду покарання.

У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання та просила накласти арешт на зазначені речі з метою збереження речових доказів та з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Власник майна та її представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001297, внесеному до ЄРДР 13.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

16.08.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

16.08.2024 слідчим згідно ч. 1, 3 ст. 233, ст. 234 , 237 КПК України, у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним зі збереженням майна (речових доказів вилучених предметів знаряддя вчинення злочину, що мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення злочину), та у зв`язку з тяжкістю правопорушення за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «One Plus» чорного кольору, IMEІ 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A13», IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A22», IMEI 1: НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 , які поміщено до спец пакету НПУ KIV 3118364; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 13 купюр, які поміщено до спец пакету НПУ KIV 3118367; змиви з целофанового пакету в якому розташовані згортки з аркушів паперу білого кольору, які поміщено до спец конверту НПУ та опечатано біркою НПУ NPP-0105679; предмети схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 85 шт., які поміщено до спец пакету НПУ PSP 2291580.

Постановою слідчого від 17.08.2024 вказані вище речі, предмети та документи, визнані речовими доказами на підставі ст. 98 КПК України.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2024 надано дозвіл на проведення обшуку нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить Територіальній громаді м. Кривого Рогу, який проведено на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України 16.08.2024, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «One Plus» чорного кольору, IMEІ 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A13», IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A22», IMEI 1: НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 ; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 13 купюр; змиви з целофанового пакету в якому знаходяться згортки з аркушів паперу білого кольору; предмети схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 85 шт.

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (визначено ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 1 ст. 96-2 КК України передбачає випадки застосування спеціальної конфіскації, зокрема, вона застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті.

Також, у ч. 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КПК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Можливість накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації закон пов`язує з: 1)наявністю процесуального статусу підозрюваного в особи, щодо майна якої ставиться питання про арешт; 2)вказівка на конфіскацію як додатковий вид покарання в санкції статті Кримінального кодексу України, яка інкримінована підозрюваному; 3)належність підозрюваному майна, щодо якого ставиться питання про арешт, на праві власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Перелік майна, яке підлягає конфіскації, наведений у ч. 1 ст. 49 КВК України, згідно з якою конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді суб`єктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться на рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001297 від 13.12.2023 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене організованою групою з корисливих мотивів, та у випадку доведеності їх вини, санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає, покарання позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя, вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність накладання арешту на вилучені речі, з метою збереження речових доказів, з метою забезпечення спеціальної конфіскації та враховуючи характер інкримінованих підозрюваним діянь, визначення конфіскації майна як безальтернативного виду покарання у санкції інкримінованої статті, на підставі п. 1, п. 2 та п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, розумність та співрозмірність обмеження права власності, на думку слідчого судді, відповідає завданням цього кримінального провадження, ураховуючи його стадію, характер діяння, а тому слідчий суддя вважає виправданим саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження. Незастосування цього заходу може зумовити труднощі та неможливість органу досудового розслідування провести слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, направлені на встановлення істини у справі, а у разі ненакладання арешту таке майно, воно може бути приховане, пошкоджене чи знищене.

Отже, клопотання прокурора, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0001297, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на: мобільний телефон марки OnePlus чорного кольору, IMEІ 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A13, IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «SamsungGalaxy A22, IMEI 1: НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 ; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 13 купюр; змиви з целофанового пакету в якому розташовані згортки з аркушів паперу білого кольору; предмети схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 85 шт., які вилучені 16.08.2024 при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1