Справа № 646/7158/23
№ провадження 1-кп/646/324/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 40000868 від 03.08.2023 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16 листопада 2017 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік;

- 10 травня 2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі (вирішено вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.11.2017 виконувати самостійно);

- 04 жовтня 2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова, з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 27.07.2020, за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 23 грудня 2022 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 5 місяців арешту (ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2024 замінено невідбуте покарання у виді 5 місяців арешту на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 10 місяців);

- 08 травня 2024 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч. 4 ст. 185, ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 06.08.2023 приблизно о 18 год 10 хв, знаходячись поряд з продуктовим магазином, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , зустрів малознайомого йому ОСОБА_6 . Під час бесіди з останнім ОСОБА_3 побачив у ОСОБА_6 мобільний телефон торгової марки «Meizu M3 16 GB Gold» та у нього виник

злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном. Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв у ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон торгової марки «Meizu M3 16 GB Gold», вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи 1117 грн. 00 коп., під приводом здійснення телефонного дзвінка, використовуючи обман, як спосіб доступу до майна.

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого та інших осіб, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши вказане майно на свою користь та розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1117 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_3 за цим епізодом органом досудового розслідування кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження № 40000868 від 03.08.2023 за вищевказаним епізодом від 06.08.2023 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За положеннями частини третьої статті 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження по епізоду за фактом крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_6 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Оскільки станом на день розгляду кримінального провадження набули чинності зміни до законодавства України в частині визначення розміру вартості викраденого майна, за яке передбачено адміністративну відповідальність, що, як наслідок, вплинуло на розмір матеріальної шкоди, у разі заподіяння якої настає кримінальна відповідальність, суд при вирішенні клопотання прокурора виходить з нижченаведеного.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_6 вчинено 06.08.2023.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 684, 00 грн.

Як убачається з обвинувального акту розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_6 становить 1117, 00 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 1 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду надав беззаперечну згоду на закриття кримінального провадження № 40000868 від 03.08.2023 по вищезазначеному епізоду на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40000868 від 03.08.2023 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом від 06.08.2023 слід закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, при цьому копію ухвали направити до ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 369, 371, 372, 395, 479-2 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 40000868 від 03.08.2023 за епізодом від 06.08.2023 щодо потерпілого ОСОБА_6 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, - задовольнити.

Кримінальне провадження № 40000868 від 03.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом від 06.08.2023 щодо потерпілого ОСОБА_6 - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали направити до ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області - для вирішення питання про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1