БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/1589/24
Провадження №1-кп/497/131/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇН

18.10.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні №70000285 від 19.05.2024 року з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Болград Одеської області, зі слів офіційно непрацевлаштований, періодично працює за наймом у приватних осіб, має середню освіту 12 класів вечірньої школи, вміє читати, але не вміє писати, офіційно не одружений, але проживає у фактичних шлюбних стосунках з матір`ю своїх трьох малолітніх дітей, молодшій з яких 2 тижні, і щодо яких він батьківство лише почав оформлювати, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено за паспортом № НОМЕР_1 , що виданий 26.11.2022р. органом 4834, РНОКПП , судимий:

- 27.11.2013р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.ст.185ч.2,185ч.3 КК України до 3р.6міс. позбавлення волі;

- 08.10.2014р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.ст.185ч.3 КК України до 3р. позбавлення волі;

- 19.02.2018р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.ст.185ч.1., 297ч.3,70 КК України до 4р. позбавлення волі, 24.09.2021р. - був звільнений з місця позбавлення волі,

- який обвинувачується за ст.382 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2024 року приблизно о 16:45 годині (точний час не встановлено) на вул.Перемоги в м.Болград Одеської області ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови суду, реалізуючи свій намір на невиконання вищевказаної постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, умисно, з мотивів явної неповаги до судового рішення, що набрало законної сили, будучи про це достеменно обізнаним, здійснював керування транспортним засобом, а саме автомобілем ВАЗ-2105 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.п.2.3(В); 2.1(Г); 9.2(Г) «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001р., за наступних обставин.

Так, постановою Болградського районного суду Одеської області від 15.02.2024р. (у справі №497/169/24) гр. ОСОБА_4 притягнуто до відповідальності за ст.126ч.5 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу; постанова набрала законної сили 27.02.2024р.

Проте ОСОБА_4 , будучи обізнаним щодо набрання цим судовим рішенням законної сили та знаючи, що його позбавлено права керування транспортним засобом, оскільки 27.02.2024р. він особисто отримав цю постанову, а тому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, у порушення ст.129-1ч.1 Конституції України та ст.13ч.2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортними засобами.

Продовжуючи скоєння кримінального правопорушення з невиконання судового рішення, 19.03.2024р. приблизно о 22:46 годині (точний час невстановлений) ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на АДРЕСА_2 , будучи обізнаним, що він на підставі постанови суду позбавлений права керування транспортним засобом, і ця постанова набрала законної сили, діючи з умислом спрямованим на її невиконання в частині позбавлення його права керування транспортними засобами, з мотивів явної неповаги до судового рішення, що набрало законної сили, особисто здійснював керування транспортним засобом, а саме, - автомобілем марки ВАЗ-2101 з реєстраційним номером НОМЕР_3 .

Крім того, ОСОБА_4 постановою Болградського районного суду Одеської області від 04.04.2024р. у справі №497/710/24 також було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.126ч.5,130ч.1 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП остаточно призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, - 40800грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, однак він, не зупиняючись на вчиненні правопорушень, як зазначено вище, 19.05.2024 приблизно 16:45 годині (точний час не встановлений), знову керував автомобілем марки ВАЗ-2105 з реєстраційним номером НОМЕР_2 та рухаючись цим автомобілем по АДРЕСА_3 , був вчергове зупинений працівниками поліції, якими було складено протокол про адміністративне правопорушення і вищевказаним судовим рішенням ОСОБА_4 був винен у вчиненні й цього адміністративного правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.382ч.1 КК України за правовою кваліфікацією: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні цього кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння, які викладені у обвинувальному акті, та пояснив суду, що він змушений був взяти двічі автомобіль в своєї матері для виконання роботи з перевезення, яку періодично знаходив за наймом у приватних осіб, адже постійної роботи знайти не може, а в нього діти і гроші вдома потрібні; він дійсно був ознайомлений з рішенням суду від 15.02.2024р., яким його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, та позбавлено права керування транспортними засобами, однак, незважаючи на дане рішення суду він 19.05.2024р. знову керував автомобілем, чим допустив невиконання постанови суду. Але він вже усвідомив свою вину, у вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати, готовий понести покарання, адже вирішив виправитися, готовий сплатити штраф.

Прокурор, підтримавши обвинувачення у судовому засіданні, зазначив, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.382ч.1 КК України, доведена в ході судового засідання в повному обсязі належними та допустимими доказами у сукупності, які узгоджуються між собою, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за правовою кваліфікацією: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, та надав суду письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, які були досліджені в ході судового засідання, а саме:

- постанову Болградського районного суду Одеської області від 15.02.2024р. (у справі №497/169/24) якою гр. ОСОБА_4 притягнуто до відповідальності за ст.126ч.5 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу; постанова набрала законної сили 27.02.2024р.

- розписку ОСОБА_4 , який був присутній у судовому засіданні з розгляду протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього від 15.02.2024р. та отримав копію судового рішення, яке набрало законної сили, оскільки оскаржене воно ОСОБА_4 згодом не було згідно тексту рішення він вину свою визнав у керуванні транспортним засобом не маючи на це права;

- копію постанови від 31.01.2024р. про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності інспектором СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області за ст.122ч.2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510грн. за порушення ПДР за те, що керуючи автомобілем ВАЗ-2101 з д.н.з. НОМЕР_3 не надав перевагу зустрічному транспортному засобу та здійснив поворот ліворуч, правопорушення було зафіксоване відеореєстратором, постанова не оскаржена і набрала законної сили;

- копію постанови від 26.03.2024р., згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 , будучи притягнутим до відповідальності Постановою поліцейського СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області серії ЕАТ №8046441 від 30.10.2023 року за ст.126ч.2 КУпАП (керування транспортним засобом не маючи права ним керувати), а також будучи притягнутим до відповідальності Постановою Болградського районного суду Одеської області від 07.12.2023р. за ст.130ч.1 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 17000грн. без позбавлення права керування транспортними засобами у зв`язку з тим, що не отримував посвідчення водія, - на шлях виправлення не став, та продовжив вчиняти адміністративні правопорушення: 31.01.2024р. о 16:25 в АДРЕСА_4 знову керував автомобілем - ВАЗ-2101 з д.н.з. НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння, не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 ЗУ «Про дорожній рух», і тому цього разу був притягнутий судом за ст.ст.126ч.5,130ч.2 з застосуванням ст.36 КУпАП остаточно у виді штрафу, передбаченого за більш серйозне правопорушення з числа вчинених шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 40800грн., але вже з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5років та без оплатного вилучення транспортного засобу; при цьому суд послався в мотивувальній частині цієї Постанови на висновк об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі ВС у Постанові від 04.09.2023р. (спр.№702/301/20), згідно якого особі, яку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи отримувала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення посвідчення на право керування транспортними засобами; та копію вищевказаної Постанови Болградського районного суду Одеської області від 07.12.2023р., якою ОСОБА_4 був притягнутий до відповідальності за ст.130ч.1 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 17000грн. без позбавлення права керування транспортними засобами у зв`язку з тим, що він не отримував посвідчення водія;

- копії протоколів: від 19.09.2023р., від 30.10.2023р., три протоколи від 31.01.2024р.,19.03.2024р., та 19.05.2024р. на підставі яких судом були ухвалені вищевказані постанови щодо ОСОБА_4 ;

- характеризуючі ОСОБА_4 матеріали копії вироків суду та довідку про звільнення 24.09.2021р. з місця позбавлення волі; лікарську довідку згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативну характеристику міського голови м.Болград, а також інші, досліджені судом докази, що були судом долучені до матеріалів справи і стосовно яких не надходило клопотань про визнання іх неналежними.

Прокурор вважає, що стосовно ОСОБА_4 можна застосувати дію ст.75 КК України, оскільки він може виправитися без позбавлення волі, та просить призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2р. з призначенням випробувального строку на 2р. та покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Захисник та обвинувачений просили не призначати занадто суворого покарання, враховуючи, що обвинувачений має намір виправитися і не скоювати більше правопорушень, вину визнає, просили призначити обвинуваченому випробувальний строк, стверджуючи, що він має намір виправитися.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та захисника, оцінивши їх пояснення у сукупності з наданими суду письмовими доказами, що досліджені судом в ході судового засідання та які повністю узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі доказами, наданими суду і які були досліджені в ході судового засідання і долучені до матеріалів судової справи, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст.382ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.382 КК України, відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, оскільки санкцією ст.382ч.1 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до п.1ст.66 КК України суд визнає визнання вини та співпрацю з органом розслідування та щире каяття, оскільки він стверджував, що усвідомив вину та більше не має наміру сідати за кермо.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо особи обвинуваченого, то ОСОБА_4 раніше судимий, з його слів - періодично працює за наймом, має постійне місце проживання та родину матір, співмешканку і спільних зі співмешканкою дітей, щодо яких наразі здійснюється процес встановлення батьківства оформлюються документи; крім того, обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Судом враховується відсутність тяжких наслідків у даному кримінальному провадженні, повне визнання вини обвинуваченим та його щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та готовність нести за це відповідальність, наявність обставин, які пом`якшують покарання, вік обвинуваченого, його соціальне положення та висновок органу пробації у досудовій доповіді від 20.09.2024р., згідно якого ризик вчинення ОСОБА_4 правопорушення повторно середній, та рівень його небезпеки для суспільства середній, а також що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений підлягає притягненню до кримінальної відповідальності у виді у виді позбавлення волі, оскільки більш м`яке покарання не відповідатиме обставинам скоєння злочину, особі обвинуваченого, ступеню його вини, наслідкам від його дій. Проте, з врахуванням ставлення самого обвинуваченого до скоєного визнання вини та наявність кількох пом`якшуючих обставин, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, оскільки є обґрунтовані підстави для застосування дії статей 75 і 76 КК України зі звільненням його від відбування покарання, та призначенням йому випробувального строку з умовою виповнення ним покладених на нього судом обов`язків, виходячи з положень ст.75 КК України, відповідно до яких «якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст.403,405,407,408,429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч.3 ст.127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді ...позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням».

ОСОБА_4 вчинив правопорушення яке кваліфіковане як невиконання судового рішення, тому наявні підстави для застосування відносно нього, з врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого дію ст.75 КК України звільнивши його він відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків згідно вимог ст.76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся, процесуальні витрати у справі відсутні, запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався, не вбачаються й наразі підстав для його застосування.

Відповідно до ч.15ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.75,76,382ч.1 КК України,ст.ст.349,615,368-371,373,374 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання, з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1п.1,2,ч.3п.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом випробувального строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_4 що звільнений від відбування покарання з випробуванням, починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 2 (два) рік з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, після чого набирає законної сили, якщо не буде оскаржений, а, в разі подання апеляційної скарги якщо він не буде скасований, набирає законної сили в день ухвалення свого рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1