ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3091/24 Справа № 190/1789/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріалами провадження за апеляційною скаргою прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2024 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2024 року задоволено подання ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122» та звільнено умовно-достроково засудженого ОСОБА_7 , від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції врахував, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 14.07.2021 року, роботу виконує вчасно, якісно та сумлінно, проявляє розумну ініціативу, під час відбування покарання на виробничій майстерні освоїв навички швачки, володіє професійно-технічною освітою та спеціальностю помічника машиніста, не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, має 4 (чотири) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не має, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, з адміністрацією установи тактовний та ввічливий. Окрім того, засуджений приймав участь у програмі диференційованого виховного впливу «подолання наркотичної залежності», підтримує зв`язки з рідними, які мають позитивний вплив на нього, шляхом телефонних переговорів та отримання передач. Також, згідно матеріалів провадження цивільного позову за вироком суду засуджений не має, виконавчі листи до установи щодо нього не надходили. Таким чином, суд дійшов висновку, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, протягом усього часу відбування працевлаштований у швацькій дільниці, поставлені завдання виконував в повному обсязі, має 4 заохочення, стягнень не має, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що суд не надав належної оцінки тому, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався за вчинення злочинів проти власності до покарання у виді позбавлення волі, двічі був звільнений умовно-достроково, однак належних висновків не робив та знову вчиняв нові умисні злочини.

Злочин за який відбуває покарання засуджений вчинив в період іспитового строку призначеного за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.04.2018. На переконання прокурора зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений своєю сумлінною поведінкою не довів свого виправлення, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволення подання.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення.

Засуджений заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність, а ухвалу суду вважав законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше половини строку покарання за злочин середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин і не менше двох третин строку покарання за умисний тяжкий злочин.

Виходячи з вимог вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після фактичного відбуття певної частини строку покарання та повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.03.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 7 місяців.

Початок строку відбуття покарання 14.07.2021 року. Кінець строку відбуття покарання 14.02.2026 року.

З матеріалів провадження видно, що ОСОБА_7 під час відбування покарання провину визнав у повному обсязі, розкаюється у скоєному, жалкує, що вчинив злочин, має 4 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не має, в установі працевлаштований бригадиром швацької дільниці, роботу виконує вчасно, якісно та сумлінно, проявляє розумну ініціативу, освоїв навички швачки, володіє професійно-технічною освітою та спеціальностю помічника машиніста, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, з адміністрацією установи тактовний та ввічливий, приймав участь у програмі диференційованого виховного впливу «подолання наркотичної залежності», підтримує зв`язки з рідними, які мають позитивний вплив на нього, шляхом телефонних переговорів та отримання передач.

Крім того з матеріалів провадження видно, що ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався за вчинення злочинів, зокрема проти власності, а саме : 07.12.2004 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 27.02.2006 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі із конфіскацією майна, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання за вироком від 07.12.2004 року, з урахуванням вироку Верховного Суду України від 13.06.2006 року до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі; 09.09.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк покарання за вироком від 27.02.2006 року, до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 24.04.2018 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ст. 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

До того ж, до ОСОБА_7 двічі застосувовулися положення ст. 81 КК України, та 23.09.2008 року останнього було звільнено з Дніпропетровського СІЗО умовно-достроково, невідбутий строк - 1 рік 7 місяців 21 день й 28.12.2012 року - звільнено із Оріховської ВК № 88 Запорізької обл. умовно-достроково, невідбутий строк покарання - 11 місяців 9 днів.

При цьому, злочин за який ОСОБА_7 відбуває покарання, останній вчинив в період іспитового строку.

Надаючи оцінку наведеним обставинам та доказам на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 хоча і характеризується добре за час відбування покарання, й позитивні зміни у поведінці засудженого хоча і почали відбуватися, однак на цей час вказані обставини свідчать лише про те, що ОСОБА_7 тільки стає шлях виправлення, а не довів його

Апеляційний суд також враховує і те, що заохочення засуджений отримав 28.06.2022, 03.04.2023, 05.10.2023 та 01.04.2024, що на переконання апеляційного суду не свідчить про системність у його поведінці.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, на те, що наявність лише 4 заохочень за весь період відбування покарання, починаючи з 2021 року, не може свідчити про виправлення засудженого.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України, засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

При цьому, дотримання належної поведінки засудженим є його прямим обов`язком під час відбуття покарання та не свідчить про виконання мети призначеного покарання та безумовне виправлення засудженого.

За таких обставин, висновки суду про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення є передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам цього провадження.

Згідно з ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що поведінка засудженого під час відбування покарання не є зразковою та не свідчить про становлення його на шлях виправлення, а тому відсутні підстави для задоволення подання про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Отже, вимоги апеляційної скарги прокурора є такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з постановленям нової, якою у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2024 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122» про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_7 .

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4