Справа № 740/810/24
Провадження № 1-в/740/231/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині подання провідного інспектора Ніжинського РВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність з діючим законодавством відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомир, Житомирської області, громадянки України, перебуваючоїу фактичних шлюбних відносинах, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, 2021 року народження, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої в порядку ст.89 КК України, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженої вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.04.2024,

за участі сторін: прокурора ОСОБА_5 ,

встановив:

до суду надійшло подання Ніжинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.04.2024 відносно засудженої ОСОБА_4 у відповідність до діючого законодавства.

В обґрунтування подання зазначено, що з 19.07.2024 на обліку у відділі перебуває звільнена від відбування покарання з випробуванням засуджена ОСОБА_4 , відповідно до вироку суду від 16.04.2024. Посилаючись на вимоги п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, ст.4, 5 КК України, ст.58 Конституції України, Закон України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, просить привести вирок суду у відповідність до чинного законодавства.

У судове засідання представник органу пробації не з`явився подав до суду заяву, у якій уточнив вимоги подання та просив звільнити засуджену ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке остання засуджена.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Засуджена ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, будь-яких заяв та клопотань не подала, що згідно ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає розгляду подання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання і особової справи засудженої ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 ч.2 ст.539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч. 1ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Частинами 2 і 3 ст.74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.04.2024, який ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11.07.2024 залишено без змін, ОСОБА_4 засуджена за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Як встановлено цим вироком суду, ОСОБА_4 31.12.2023 в період часу з 13 год 21 хв по 13 год 43 хв вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, чим заподіяла ТОВ «РУШ» матеріального збитку на суму 615 грн 72 коп.

На час, до якого відноситься вчинене ОСОБА_4 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2023 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 в сумі 2684 грн.

Отже, податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342 грн. (2684 грн. : 50%).

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-IX від 18.07.2024).

Цим Законом ст.51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з ч.1 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вартість майна, за вчинення 31.12.2023 крадіжки, за яку ОСОБА_4 засуджена вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.04.2024, який ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11.07.2024 залишено без змін, у справі №740/810/24 становить 615 грн 72 коп, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на 2023 рік (2684 грн),

Тобто діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , на цей час не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого остання була засуджена, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого закон передбачає кримінальну відповідальність.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21 (провадження №51-2555кмо24).

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст.5 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.04.2024.

Суд звертає увагу, що суд звільняє засуджену від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь не відповідає положенням ч.2 ст.74 КК України.

Керуючись ст.ст.5, 74 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

постановив:

подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.04.2024, який ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11.07.2024 залишено без змін, за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, від призначеного їй покарання, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1