ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2050/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0001898 від 14 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Як зазначає слідчий в обґрунтування клопотання, досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за хуліганство, знов вчинив умисний злочин проти громадського порядку та моральності при таких обставинах.

Так, 13 квітня 2024 року в період часу приблизно з 14 год. 04 хв. по 14 год. 11 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в громадському місці, а саме приміщенні магазину «МОБІКОТ», що перебуває в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з хуліганських мотивів, діючи умисно, протиправно, з особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та демонструючи свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, без будь-яких видимих причин, в ході раптово вчиненого ним конфлікту застосував предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме приставив до правого коліна неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стартовий (сигнальний) самозарядний пістолет моделі «EKOL Gediz Cal. 9mm Р.А.К.» чорного кольору та висловив погрозу про його застосування, яке потерпіла сприймала як реальну загрозу для свого життя та здоров`я.

У зв`язку із протиправними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_8 була змушена припинити роботу магазину, тобто відбувся зрив графіку роботи магазину «МОБІКОТ».

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Кулевичі, Варненського району, Челябінської області, російської федерації, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий вироком Дарницького районного суду від 07.02.2024 у справі №753/2633/24 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді 4-х місяців арешту, яке замінено згідно ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 04.06.2024 на покарання у виді пробаційного нагляду строком вісім місяців, підозрюється у вчиненні хуліганства, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

24 червня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Як зазначає слідчий, наявність підозри у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду; протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом перегляду відеозапису; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_11 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, на думку слідчого, про наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчить відсутність міцних соціальних зв`язків, те, що він раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за викликами до органу досудового розслідування ОСОБА_4 не з`являвся, за відомими адресами проживання ОСОБА_4 його не було виявлено, місце проживання підозрюваного невідоме.

Наявність ризику незаконно впливати на потерпілого, свідка підтверджується тим, що потерпілий і свідок надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, а тому з метою уникнення відповідальності або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий вбачає у тому, що підозрюваний раніше засуджений за вчинення аналогічного злочину, не має постійного джерела доходу та постійного місця проживання.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам слідчий мотивує тим, що вони не будуть дієвими та не зможуть перешкодити наявним ризикам.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовуються його доводи, витяг з ЄРДР, клопотання та додатки до нього вручені підозрюваному.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти клопотання, зазначав про помилковість кваліфікації дій підозрюваного, недоведеності матеріалами справи повідомленої підозри, порушенні порядку повідомлення його про підозру, наголошував на обставинах участі ОСОБА_4 у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, які його характеризують позитивно, і його стані здоров`я, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням свободи.

Підозрюваний у наданих запереченнях зазначив, що дійсно мав при собі сигнальний пістолет, але ним не погрожував та не діставав, від органу досудового розслідування не переховувався, сам повернувся на місце події та повідомив про місце його мешкання і самостійно видав пістолет, не затримувався органами поліції на місці події та після перегляду відеозапису його відпустили з місця події. Вказав, що як тільки він був повідомлений про перебування у розшуку, самостійно з`явився до відділу поліції за його місцезнаходженням, де і був затриманий.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, а також документи, надані підозрюваним і долучені судом в засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001898 від 14 квітня 2024 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

24 червня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, шляхом вручення її родичам підозрюваного.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Системний аналіз норм законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;

- індивідуальні обставини щодо підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Тобто, не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак мають створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки додані до клопотання слідчого та досліджені у судовому засіданні матеріали досудового розслідування містять достатні для цього етапу розслідування докази, які доводять причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про обрання запобіжного заходу, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання. Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Доводи захисника та підозрюваного, наведені на підтвердження їх позиції щодо необґрунтованості пред`явленої підозри, суд відхиляє, виходячи з того, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, обсяг обвинувачення та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї обмежувальних заходів. Прокурор таку причетність підозрюваного до подій, що викладені у клопотанні, довів.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризиків кримінального провадження, прокурор зазначає про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, можливості вчинити інше правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховує, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років та усвідомлюючи реальність можливого покарання, яке передбачене за вчинення інкримінованого йому злочину, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, а тому слідчий суддя вважає, що посилання прокурора на існування ризику переховування не є явно необґрунтованими та безпідставними.

Водночас при оцінці ступеню цього ризику суд враховує, що підозрюваний не був затриманий під час чи одразу після вчинення злочину, добровільно видав знаряддя вчинення злочину.

Оцінюючи наведений прокурором ризик незаконного впливу на свідків, слідчий суддя виходить з того, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та їх дослідження, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин заборона спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них зумовлена необхідністю забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказове значення.

Однак, беручи до уваги, що підозрюваний не знайомий зі свідками у цьому кримінальному провадженні, свідки є працівником магазину «Новус», у приміщенні якого вчинено правопорушення, та працівником поліції, відсутність відомостей, що після початку досудового розслідування він мав намір чи намагання вплинути на свідків чи потерпілу, звернень від потерпілої і свідків щодо контактів з підозрюваним або іншими особами у його інтересах матеріали справи не містять, слідчий суддя вважає вірогідність впливу на свідків з метою спонукання до ненадання, зміни показань, перекручування або спотворення обставин є досить низькою.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, не має постійного джерела доходу.

Хоча вагомість доказів про вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину, а також існування передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК України ризиків є достатніми підставами для застосування запобіжного заходу, втім слідчий суддя вважає, запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків зможе більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою його фактичного місця перебування: АДРЕСА_4 , із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Такий запобіжний захід під загрозою можливості застосування більш жорсткого запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. 7, 131, 132, 176-178, 181, 183, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання слідчого Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічий час строком на 60 днів, тобто до 16 листопада 2024 року включно, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 у період доби з 20 год 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня.

Відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва та Дарницького районного суду м. Києва за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілою і свідками у цьому кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_4 строком до 16 листопада 2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням запобiжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваним покласти на органи Національної поліції за мiсцем його проживання.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1