Провадження № 1-кс/756/2201/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 серпня 2024 року за № 0002639, за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

І. Суть клопотання

До Оболонського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просила продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 серпня 2024 року за № 0002639, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків;

- продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На думку слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з наведених у ньому мотивів та уточнила прохальну частину клопотання, просивши продовжити строк тримання під вартою до 09 листопада 2024 року.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та зазначив, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

Дослідивши клопотання, надані слідчим матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, положення ч. 3 ст. 199 КПК України під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою орієнтують слідчого суддю додатково оцінити:

- обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження строку дії обов`язків;

- обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 серпня 2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 жовтня 2024 року без визначення застави.

Постановою прокурора від 30 вересня 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до 09 листопада 2024 року.

Щодо обґрунтованості підозри

Слідчий зазначила, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 . Реалізуючи свій умисел, 09.08.2024, приблизно о 00 год 01 хв, перебуваючи на 6-му поверсі, у приміщенні під?їзду у загальному коридорі за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 подзвонив у дзвінок квартири АДРЕСА_4 , в якій фактично проживає ОСОБА_7 .

Після того, як ОСОБА_7 відчинив двері своєї квартири, ОСОБА_4 , тримаючи у правій руці предмет, зовні схожий на ніж, почав намагатись нанести ним удари ОСОБА_7 , в ході чого разом з останнім упав на підлогу загального коридору під?їзду.

В цей момент, перебуваючи лежачи на підлозі коридору, ОСОБА_4 наніс три удари предметом, зовні схожим на ніж, в спину ОСОБА_7 , один удар вказаним предметом в область стегна, декілька ударів в область голови та обличчя, тобто у життєво-важливі органи.

У цей момент до коридору вийшов сусід, який вибив ніж з рук ОСОБА_4 , чим завадим останньому довести свій умисел до кінця.

Внаслідок зазначених дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді трьох непроникаючих колото-різаних ран грудної клітини, колото-різаних ран голови, правої щоки та правого стегна.

Таким чином, орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_4 в умисних діях, які виразились у незакінченому замаху на вбивство, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про що йому було повідомлено 09 серпня 2024 року.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , на 6-ому поверсі в приміщенні під`їзду;

- довідкою № 6281 з КНП «КМКЛ ШМД» на ім`я ОСОБА_7 від 09.08.2024;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . ОСОБА_15 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам з участю ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків;

- продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належить до особливо тяжких злочинів.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , зокрема, недоведення злочину до кінця.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цих ризиків.

Під час оцінки ризику впливу на потерпілого та свідків слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Оцінюючи наявність цього ризику слідчий суддя враховує, що потерпілий та свідки у кримінальному провадженні є особами, які є сусідами підозрюваного.

Наведені обставини обґрунтовано свідчать про наявність ризику того, що підозрюваний як самостійно, так й через інших осіб може впливати на свідків та потерпілого, з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань (висновків) чи відмови від дачі показань на користь підозрюваного.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу

Слідчий повідомила, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливо враховуючи необхідність:

- одержання висновків низки судово-медичних експертиз за окремими зразками, направленими на дослідження, а також висновку амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_4 та висновку судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_7 ;

- виконання вимог, передбачених ст. 290 КПК України, а саме: повідомити потерпілого про завершення досудового розслідування, повідомити потерпілого про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, ознайомити потерпілого із матеріалами досудового розслідування;

- виконати вимог, передбачених ст. 290 КПК України, а саме: повідомити підозрювану та захиснику про завершення досудового розслідування; повідомити підозрюваного та захисника про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, ознайомити підозрюваного та захисника із матеріалами досудового розслідування, відповідно до вимог ст. 28 КПК України, прийняти законне процесуальне рішення з урахуванням вимог глави 24 КПК України.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими зазначені доводи слідчого, оскільки наведені факти дійсно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо наявності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому його етапі застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, застосований до підозрюваного запобіжний захід має корелюватися із ризиками та їх інтенсивністю, а також особою підозрюваного, тобто має існувати пропорційність між заходом та мірою обмеження права та дієвості його застосування.

Слідчий суддя враховує обставини, які свідчать, що встановлені ризики не зменшилися. Крім того, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, вік та стан здоров`я підозрюваного, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Враховуючи положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Таким чином клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання - задовольнити.

2. Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 09 листопада 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж 5-ти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1