У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання слідчої СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в кримінальному провадженні № 0001883 від 30.11.2024 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буди Харківського району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

в с т а н о в и л а :

02.12.2024 року до провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, у якому слідча просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на останнього передбачені ч.5 ст.194 КПК України процесуальні обов?язки.

Клопотання обґрунтоване тим, що 29.11.2024 року екіпаж Управління патрульної поліції Полтавської області «Алтей 152», у складі т.в.о. заступника командира роти №4 УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_7 та поліцейського взводу №1 роти №4 ОСОБА_8 , відповідно до розстановки сил та засобів, заступили на чергування з охорони громадського порядку та громадської безпеки на території м. Полтави.

30.11.2024 року екіпаж «Алтей 152» УПП в Полтавській області, як уповноважені працівники правоохоронного органу, що згідно ЗУ «Про національну поліцію» та власних посадових інструкцій зобов`язані забезпечувати охорону прав і свобод людини, протидіяти злочинності, підтримувати публічну безпеку і порядку, здійснювати первинне реагування на повідомлення про правопорушення, а також самостійно їх виявляти, припиняти тощо, у форменому одязі працівника поліції, що містив на собі спеціальний жетон, відповідні нарукавні та нагрудні знаки розрізнення поліцейського, згідно затвердженого однострою, на службовому автомобілі «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 , на кузові якого розміщено відповідні логотипи органів Національної поліції України, з ввімкненим світловим проблисковим маячком, під час патрулювання, близько 00:30 год. пересувались по вулиці Бериківській на службовому автомобілі та під`їжджаючи до вулиці Баяна, на перехресті, помітили ОСОБА_5

Зупинивши останнього, працівники патрульної поліції , з дотриманням ст.18 вказаного Закону, назвали своє прізвище, посаду, спеціальне звання та попросили ОСОБА_5 повідомити свої анкетні дані, а також пояснити причини порушення встановленого обмеження на перебування в громадському місці в період запровадженої комендантської години.

У відповідь на законні вимоги працівників патрульної поліції ОСОБА_5 став вести себе підозріло, представився вигаданим прізвищем, відмовився пояснити місце свого проживання та представити документи, які посвідчують його особу.

Враховуючи підозрілість вказаної поведінки ОСОБА_5 працівниками патрульної поліції відповідно до ст.стю32, 35 Закону України «Про національну поліцію» було повідомлено, що до нього будуть застосовані превентивні заходи, а саме необхідність залишатись на місці, а також про те, що він буде підданий поверхневій перевірці.

Однак у відповідь, ОСОБА_5 вказаним вимогам не підкорився, став тікати та незважаючи на неодноразові вимоги ОСОБА_7 зупинитись, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, дістав газовий балончик «Терен 4 М», яким з метою перешкоджання працівнику поліції у виконанні службових обов`язків розпилив йому в обличчя, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку очей та обличчя.

За вказаним фактом СВ Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області зареєстровано кримінальне провадження під №0001883 від 30.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

30.11.2024 року слідчим за погодженням з прокурором, згідно вимог ст.ст. 276-278 КПК України, у кримінальному провадженні № 0001883 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Слідча вказує, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 30.11.2024 року, в ході якого виявлено та вилучено чорний рюкзак з двома кухонними ножами, 1 складним ножем та металевим молотком, деформований газовий балончик «Терен 4 М» та газовий балончик НОМЕР_2 ;

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що 29.11.2024 року, близько 20 години, заступив на 12 годинну чергову зміну в складі екіпажу «Алтей152» разом із рядовим поліції ОСОБА_8 30.11.2024 року, в період часу 00:30-00:40 год., пересуваючись по вулиці Бериківська на службовому транспорті, під`їжджаючи до вулиці Баяна на перехресті, помітили чоловіка, який перебував у період комендантської години на вулиці, у зв`язку з чим прийняли рішення про зупинку вказаної особи. Надалі, після того як зупинили даного чоловіка, напарник ОСОБА_8 представився та запитав останнього, чому він перебуває у комендантську годину на вулиці. На вимогу представитись на документи, які засвідчують особу, цей чоловік почав надавати інформацію яка не відповідає дійсності, оскільки чоловік представився вигаданим ім`ям, а саме як ОСОБА_9 , 1979 року народження, що викликало підозру. Надалі, після того як згідно ст.34 Закону України «Про Національну поліцію» працівники поліції повідомили, що буде проведена поверхнева перевірка, цей чоловік став тікати у бік вулиці Героїв АТО. ОСОБА_7 став його переслідувати. Коли наздогнали, хотіли застосувати до цього чоловіка кайданки, але у цей момент ОСОБА_7 почув звук натиску схожого на натиск на газовий балон та подав команду попередження «газ» та відійшов назад, але розпил газу дістав до обличчя. Після цього даний чоловік знову почав тікати у бік вулиці Героїв АТО. Коли останній добіг до перехрестя, він забрав свою «кравчучку» та знову пішов у бік перехрестя Кузнечна, де він повернув у бік вулиці Квіткова. Рухаючись за невідомим ОСОБА_7 по рації передав маршрут свого руху та через деякий час побачив, як на зустріч йому виїжджав службовий транспорт та з нього вийшли два працівники поліції, які були направлені їм на допомогу. Далі ОСОБА_7 вирішив підійти до громадянина та затримати його, але останній, тримаючи у руці газовий балон встиг застосувати його у бік обличчя потерпілому. Внаслідок цього, він відійшов до транспортного засобу, попросив викликати швидку медичну допомогу, так як не бачив очима. При зверненні до медичного закладу потерпілому діагностували забійну рану лівого колінного суглобу, садно п?ятого пальця лівої кисті та хімічний опік очей та обличчя;

- показанням свідка ОСОБА_8 , який надав аналогічні свідчення;

- протоколом огляду відеозапису від 30.11.2024 року, яким зафіксовано спілкування працівників поліції з невідомим чоловіком, давання останнім неправдивих даних відносно своєї особи та спроби втечі від працівників поліції;

- протоколом огляду вилучених речей від 30.11.2024 року, яким зафіксовано стан балончиків виявлених та вилучених у ОСОБА_5 , а саме «Терен 4 М» та газовий балончик НОМЕР_2 (який використовується для тварин);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (в порядку ст.208 КПК України) від 30.11.2024 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оскільки підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, є обґрунтованою, існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідча просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі час; не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам і забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені у клопотанні, та просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що ОСОБА_5 не є суспільно-небезпечною особою, доглядає за своєю матір`ю та має захворювання, в зв`язку з якими потребує постійних медичних досліджень та відвідування закладів охорони здоров`я, тому у випадку, якщо суд дійте висновку про наявність підстав для застосування щодо останнього запобіжного заходу, просив обрати особисте зобов`язання. Вважав, що саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001883 від 30.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

30.11.2024 року о 09 год. 13 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку статті 208 КПК України.

30.11.2024 року слідча ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором ОСОБА_3 , повідомила ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою.

Констатуючи це, суд виходить з того, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Така позиція узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», в яких наголошено на тому, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об?єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Так, надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не є предметом розгляду слідчим суддею на даній стадії кримінального процесу.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі доведеності вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя також погоджується й з твердженнями сторони обвинувачення про наявність ризику, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, підтвердженням чого є поведінка підозрюваного під час здійснення превентивних заходів, що виразилася у тому, чим останній перешкоджав службовій діяльності працівників поліції, зокрема надавав неправдиві анкетні дані, намагався втекти на чинив опір, який в подальшому переріс у спричинення тілесних ушкоджень.

Згідно із статтею 178 КПК України при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності існування інших обставини, а саме: вагомість на даному етапі наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України; повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, у разі визнання винуватим у його вчиненні, за який в разі доведеності його вини у скоєнні та постановленні обвинувального вироку у справі останньому може загрожувати покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк; вік та стан його здоров`я, зокрема наявність захворювань, в зв`язку з якими останній потребує систематичного медичного огляду та обстежень; наявність в підозрюваного постійного місця проживання в АДРЕСА_1 та міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання; наявність в підозрюваного на утриманні матері похилого віку, за якою він здійснює догляд; репутацію підозрюваного та його майновий стан, а також те, що до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 притягується вперше.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж домашній арешт, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, особисте зобов?язання не можливо застосувати у зв?язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов?язків. Проте, враховуючи тяжкість злочину та вказані вище обставини, за яких його було скоєно, наявність доведених ризиків, слідчий суддя вважає, що цей запобіжний захід через його м`якість не зможе ним запобігти й забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного; особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 ; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Разом із тим, виходячи із встановлених в судовому засіданні обставин справи, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено обставин, які б свідчили про можливість запобігти наявним ризикам виключно у спосіб застосування щодо нього саме цілодобового домашнього арешту.

Так, ураховуючи в сукупності встановлені під час судового розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а саме з 22 до 06 години наступного дня, буде обґрунтованим та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з ч.2 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов?язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов?язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов?язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчої та вважає доцільним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, заборонивши йому залишати житло в АДРЕСА_1 з 22 до 06 години наступного дня та вважає за необхідне покласти на нього запропоновані слідчою у клопотанні процесуальні обов`язки: прибувати за кожною окремою вимогою до слідчого, прокурора та суду у встановлений у вимозі час, повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а :

Клопотання слідчої - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, строком на 60 днів, тобто до 30 січня 2025 року, заборонивши йому залишати житло в АДРЕСА_1 з 22 до 06 години наступного дня.

Покласти на ОСОБА_5 строком на 60 днів, тобто до 30 січня 2025 року, обов`язки: прибувати за кожною окремою вимогою до слідчого, прокурора та суду у встановлений у вимозі час, повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов?язавши передати копію ухвали для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 03 грудня 2024 року о 10 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1