Справа № 583/3262/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2024 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт, що надійшов від прокурора Охтирської окружної прокуратури, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000439 відносно

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Охтирка, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , що не працює, студент Державного навчального закладу «Охтирський центр професійно-технічної освіти», раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2024, приблизно о 09 год. 10 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, неповнолітній ОСОБА_4 перебував біля банкомату АТ КБ «Приватбанк» за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Широка, 7, де на землі неподалік зазначеного банкомату помітив банківську картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_7 , яку остання втратила з власної необережності 10.05.2024.

В цей час, у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що вказана картка та наявні на ній грошові кошти є чужою власністю, виник злочинний умисел спрямований на привласнення даної банківської платіжної картки.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, 10.05.2024, приблизно о 09 год. 10 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «Приватбанк» за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Широка, 7, діючи умисно, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме, для заволодіння коштами, діючи таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до місця знаходження картки, після чого піднявши її, привласнив собі зазначену банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану в АТ КБ «Приватбанк», яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином потерпілу ОСОБА_7 можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно привласнив вказаний офіційний документ.

Крім цього, 10.05.2024, приблизно о 11 год. 35 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , з метою подальшого вчинення незаконних дій направлених на заволодіння грошовими коштами з банківського рахунку, до якого можна було отримати доступ за допомогою зазначеної банківської картки, маючи вільний доступ до банківської картки № НОМЕР_1 , емітованої АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_7 , яка була втрачена нею 10.05.2024 по АДРЕСА_3 , вирішив додати знайдену банківську картку як спосіб оплати за допомогою мережі Інтернет у мобільній крамниці - інтернет застосунків від Google «Play Market» на своєму мобільному телефоні марки Xiomi Redmi Note7 з IMEI НОМЕР_2 та сім-карткою ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 .

Після цього ОСОБА_4 , 10.05.2024, приблизно о 11 год. 35 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в центральній частині м. Охтирка, Сумської області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не контролює, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, використовуючи свій мобільний телефон марки Xiomi Redmi Note 7 IMEI НОМЕР_2 , з сім-карткою ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , в мережі Інтернет, за допомогою крамниці застосунків від Google « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що дозволяє власникам пристроїв з мобільною операційною системою Android та іншими завантажувати і купувати різноманітні застосунки та ігри, з використанням опцій інтернет застосунку Google «Play Market», шляхом введення номеру, дати випуску та CVC-коду банківської картки потерпілої, додав банківську картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_7 , до свого персонального аккаунту крамниці застосунків від Google «Play Market», як спосіб оплати за придбання застосунків, ігор та іншої електронної продукції, та таким чином отримав доступ до грошових коштів, які зберігались на банківському рахунку ОСОБА_7 , маючи змогу безперешкодно розраховуватись грошовими коштами, шляхом здійснення електронних платежів, чим самочинно, без дозволу потерпілої ОСОБА_7 , в порушення вимог ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 21 Закону України «Про інформацію», ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних», здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ КБ «Приватбанк».

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , здійснено несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ КБ «Приватбанк».

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно за обставин викладених у обвинувальному акті він знайшов банківську картку біля банкомату, що розташований напроти автовокзалу у м. Охтирці, та незаконно привласнив її з метою подальшого використання наявних на картковому рахунку грошових коштів. В подальшому він використовував цю картку для незаконного заволодіння грошима власниці картки шляхом проведення розрахунку в торгівельних установах та використавши реквізити картки за допомогою власного мобільного телефону грошовими коштами потерпілої здійснював платежі через крамницю застосунків від Google «Play Market», як спосіб оплати за придбання застосунків, ігор та іншої електронної продукції. Усвідомлює протиправність своїх дій і кається у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд вирішив відповідно до положення ч. 3, ст. 349 КПК України обмежитися допитом обвинуваченого, не досліджуючи докази відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує:

за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у привласненні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів;

за ч. 1 ст. 361 КК України, - у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем навчання характеризуються позитивно, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, проживає разом із старшою сестрою, оскільки не має матері, а відносно батька вирішується питання про позбавлення батьківських прав.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, відшкодування заподіяної кримінальними правопорушеннями шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Згідно досудової доповіді органу пробації неповнолітній ОСОБА_4 має низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» закріплено, звернути увагу судів на те, що вони при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.

Пунктом 16 вказаної Постанови визначено, що позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене, особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилось 18 років. Це покарання має застосовуватись до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.

Під час судового розгляду проаналізовано поведінку після вчинення кримінального правопорушення та наслідки суспільно - небезпечного діяння.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 65 КК України, покарання винній особі має бути призначено у межах санкції закону, за яким її визнано винною, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень, суд, призначаючи покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання покарань.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, особу обвинуваченого, в тому числі умови його життя, рівень розвитку, стан здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення до вчиненого, те, що до кримінальної відповідальності він раніше не притягався, а також дані досудової доповіді щодо низької ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та можливість виправлення і попередження вчинення нових злочинів без обмеження та позбавлення волі, суд вважає можливим призначити йому покарання за кожне із вчинених правопорушень у виді пробаційного нагляду.

Суд вважає, що призначення саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і зважує на вимоги ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Міру запобіжного заходу неповнолітньому обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів вирішити відповідно до закону.

Арешт на майно, що було накладено згідно ухвал слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.05.2024 після вступу вироку у законну силу, слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

за ч. 1 ст. 361 КК України покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 1, ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань остаточно призначити неповнолітньому ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 1 місяця пробаційного нагляду.

Міру запобіжного заходу неповнолітньому обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речовий доказ - мобільний телефон «Xiomi Redmi Note7 з IMEI НОМЕР_2 та сім-карткою ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , який згідно квитанції № 002005 від 20.05.2024 року передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Охтирського ВП ГУНП в Сумській області - після вступу вироку в законну силу передати неповнолітньому ОСОБА_4 .

Речовий доказ - мобільний телефон Xiomi Redmi Note7 з IMEI НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та сім-карткою ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_6 , який згідно квитанції № 002004 від 20.05.2024 року передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Охтирського ВП ГУНП в Сумській області - після вступу вироку в законну силу повернути власнику неповнолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Речові докази - оптичні диски DVD-R із відеозаписами із камер відео спостережень у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та у магазині «Продукти» - залишити при матеріалах справи прокурора.

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.05.2024 - після вступу вироку у законну силу, скасувати.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_1