Справа № 367/5815/24
Провадження №1-кс/367/1116/2024
УХВАЛА

Іменем України

16 серпня 2024 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

начальника СВ ВП ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000069 від 17 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.2 ст. 289 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Луб`янка, Бородянського району, Київської області, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане клопотання, в якому слідчий СВ ВП № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 просить продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах досудового розслідування, до 20.09.2024 року не визначаючи розмір застави.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 17.06.2024 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.06.2024, приблизно об 11 год. 30 хв. (точний час не встановлено) у ОСОБА_5 , який перебував неподалік Луб`янської селищної ради за адресою: АДРЕСА_2 , раптово виник прямий умисел, спрямований на знищення шляхом підпалу припаркованого неподалік автомобіля марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та яким користується ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілому майнової шкоди та бажаючи їх настання, переконавшись, з метою знищення чужого майна підійшов до автомобіля марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відчинив водійські двері, дістав із салон автомобіля пластикову пляшку із паливно мастильними матеріалами, після чого облив салон автомобіля сумішшю з нафтопродуктів для пришвидшення процесу загоряння, після чого підпалив суміш за допомогою невстановленого малокалорійного джерела запалювання (сірники або запальничка), внаслідок чого відбулося загорання салону вищевказаного автомобіля.

Внаслідок підпалу автомобіль марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 був повністю знищений вогнем, чим завдано ОСОБА_8 матеріальної шкоди.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України - умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Крім того, встановлено, що 17.06.2024, приблизно о 12 год. 10 хв. (точний час не встановлено) ОСОБА_5 прибув до м`ясного цеху розташованого за адресою; АДРЕСА_1 де помітив автомобіль марки «Кіа Rio», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 .

В подальшому, перебуваючи в тому ж місці, в той же час ОСОБА_5 підійшов до автомобіля марки «Кіа Rio», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_11 , без дозволу власника та користувача відчинив передні пасажирські дверці та сів на переднє пасажирське сидіння, після чого ОСОБА_5 наказав ОСОБА_11 завести його до с. Озера Бучанського району Київської області, на що відразу отримав відмову. Тоді у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 перебуваючи на передньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля марки «Кіа Rio», реєстраційний номер НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння вказаним автомобілем, діючи всупереч волі власника та користувача транспортного засобу, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_12 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя, параорбітальної гематоми праворуч, після чого ОСОБА_5 виштовхнув ОСОБА_13 з автомобіля, а сам пересів за кермо.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи на водійському сидінні автомобіля марки «Кіа Rio», реєстраційний номер НОМЕР_3 , за допомогою наявного ключа привів у дію його двигун розпочав рух на вищевказаному транспортному засобі в бік АДРЕСА_1 , тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, на якому зник у невідомому напрямку, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

19.06.2024 ОСОБА_5 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 276-278 КПК України 20.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 289 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 289 КК України, повністю обґрунтована і підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 21.06.2024 до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком до 18.08.2024 включно.

Двомісячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 20.08.2024, однак, завершити досудове слідство до збігу вказаного строку не виявляється можливим внаслідок його складності, оскільки до цього часу не виконані всі необхідні слідчі та процесуальні дії.

На підставі викладеного постановою керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області від 15.08.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 17.06.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 20.09.2024 включно.

Підставою для продовження строку запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлено під час досудового розслідування та застосування запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні та які на даний час не зменшились та продовжують існувати.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 289 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строк від трьох до десяти років та від п`яти до восьми років, у сторони обвинувачення є підстави вважати, що існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_5 , не будучи ізольованим від суспільства, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, про що свідчить те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за яке передбачено покарання від 3 до 10 років позбавлення волі та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за яке передбачено покарання від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

Знаючи про міру покарання яка йому загрожує-останній може ухилятись від слідства та суду.

Крім того підозрюваний офіційно не працевлаштований, не навчається, не одружений, що в свою чергу свідчить про відсутність в останнього стримуючих соціальних зв`язків на території Бучанського району Київської області.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що в разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на показання свідків, які ще не допитані безпосередньо в суді у кримінальному провадженні.

Про можливість незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні свідчить також і насильницький характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

Ризиком того, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те що останній не має офіційного місця роботи, офіційного джерела доходу, а як наслідок відсутність грошових коштів для забезпечення належного рівня життя.

Крім того, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності вироком Вишгородського районного суду Київської області від 23.05.2016 за ч. 3 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Також, на розгляді Бородянського районного суду Київської області перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 121 КК України.

Окрім того, ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких вчинено із застосуванням насильства відносно потерпілого.

Вказані факти свідчать про систематичність виникнення у підозрюваного ОСОБА_5 злочинного умислу, а тому виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, у тому числі злочинів проти життя та здоров`я особи.

Вищевказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, будучи раніше не судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. ОСОБА_5 підпадає під категорію осіб, до яких можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та начальник СВ ВП клопотання підтримали, просили його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 своєї провини у скоєнні кримінального правопорушення не визнав, просить застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник адвокат ОСОБА_6 просить слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно із ч.5 ст.199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч 1. ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: п.1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; п.3 - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 194, ч.2 ст. 289 КК України, які згідно ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років та від п`яти до восьми років відповідно.

Обгрунтованість підозри доводиться протоколами допиту свідків, протоколами пред`явленні осіб до впізнання, протоколам дослідження відеозаписів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, будучи раніше не судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, ОСОБА_5 підпадає під категорію осіб, до яких можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як видно із клопотання 21.06.2024 року Ірпінським міським судом Київської області ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18.08.2024 року включно.

Постановою керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області від 15.08.2024 року у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000069 від 17 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.2 ст. 289 КК України продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 20.09.2024 включно.

Суд вважає, що слідчим доведена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризики не зменшились, досудове розслідування триває.

Так, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає наявним, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи наявність кримінальних правопорушень, як даного, так і того, що розглядається в Бородянському районному суді Київської області, може вчиняти дії, направлені на переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки потерпілий та свідки безпосередньо вказували на вчинення кримінальних правопорушень саме ОСОБА_5 та слідчий суддя вважає наявними достатні підстави вважати можливість ОСОБА_5 впливати на свідків.

Крім того, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України про те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, наразі підтверджується відсутністю доказів на підтвердження офіційного працевлаштування та засобів для існування.

Також, слідчий суддя, окрім вагомості доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості, враховує і повнолітній вік підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, відсутність постійного місця роботи або навчання, негативну репутацію підозрюваного, його майновий стан, відсутність судимостей, ризик продовження протиправної поведінки підозрюваного.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу враховується рішення Європейського суду з прав людини (Неймейстер против Австрии (Neumeister v. Austria) (1968), Стегмюллер против Австрии (Stogmuller v. Austria) и Мацнеттер против Австрии (Matznetter v. Austria) (1969)), констатується відсутність суттєвих змін при вирішенні цього клопотання, слідчий суддя враховує вік підозрюваного, однак в сукупності це дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, розуміючи реальність майбутнього покарання, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, які не забезпечать належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та не нададуть можливості уникнути вказаних ризиків, тому слідчий суддя вважає, що підозрюваному необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, особисте зобов`язання, не може бути застосовано, оскільки особа підозрюваного не заслуговує на довіру, особиста порука не може бути застосована, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості та додаткові відомості не надані підозрюваним і його захисником про осіб, які заслуговують на довіру та могли б виступити в якості поручителів; домашній арешт, не може бути застосовано, оскільки в матеріалах кримінального провадження не мається відомостей про правову підставу проживання підозрюваного, а також наявні ризики переважають над тим, щоб було змінено запобіжний захід на домашній арешт.

При продовженні запобіжного заходу також враховується та обставина, що будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції в судовому засіданні підозрюваним не надано, інших даних щодо стану здоров`я (наявності тяжких захворювань та інших протипоказань) в ході здійснення досудового розслідування не добуто, що свідчить про можливість тримання підозрюваного у місцях позбавлення волі.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України вчинений із застосуванням насильства до потерпілого ОСОБА_11 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 370-372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з 16 серпня 2024 року до 20 вересня 2024 року включно, не визначаючи розмір застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1