ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/17765/24

Провадження 1-кс/522/6207/24

15 листопада 2024 року

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 30.08.2024 року дізнавача СД ВП№ 5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000265 від 25.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчому судді Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 30.08.2024 року дізнавача СД ВП№ 5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000265 від 16.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У своїй скарзі від 06.11.2024 року адвокат ОСОБА_3 просить: Поновити строк на оскарження постанови дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 30.08.2024 про закриття кримінального провадження № 0000265. Постанову дізнавача Сектору дізнання відділу поліції № 5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 30.08.2024 про закриття кримінального провадження №0000265 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - скасувати.

На обґрунтування скарги вказано, 25.08.2024 року близько 00:35 годин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 (надалі - Скаржник) було нанесено тілесні ушкодження невстановленими особами, внаслідок чого було внесено відповідні відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (додається).

ОСОБА_4 є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000265 від 25.08.2024 року.

Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, представником ОСОБА_3 було встановлено, що 25.08.2024 року органом дізнання були відібранні пояснення у осіб, яких потерпілий ОСОБА_4 звинувачував у нанесені йому тілесних ушкоджень, а саме курсантів Військової Академії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Всі троє відмовились давати пояснення, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Про підозру вищевказаним особам не було повідомлено.

Згодом був допитаний потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_10 , яка також відмовилась давати пояснення, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

28.08.2024 року дізнавачем ОСОБА_11 було дане доручення оперативному підрозділу встановити відеокамери, які розташовані на перетині АДРЕСА_2 дорога і відібрати відеозаписи, на яких може знаходитись момент нанесення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_4 .

Представником ОСОБА_3 було оглянуто місце злочину та встановлено наявність відео-камер і направлено відповідний запит на отримання відеозапису із Системи Центр-«077».

Крім того, представником ОСОБА_3 було опитана працівниця пункту обміну валюти, який знаходиться поруч з місцем побиття ОСОБА_4 , якою було повідомлено, що працівники поліції вже звертались до служби безпеки її роботодавця за отриманням копії відеозапису з відеокамери обмінного пункту, проте такого відеозапису в матеріалах кримінального провадження не має.

Своєю чергою, 30.08.2024 (через п?ять днів після внесення відомостей до ЄРДР) дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, про що представник потерпілого дізнався лише 30.10.2024, отримавши відповідь на адвокатський запит за № 52/0-764 (додається).

Слід звернути увагу, що відповідно до медичної документації ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Також, повідомляємо, що в результаті дослідження відеозапису камер відеоспостереження, які розташовані на перехресті вул. Посмітного та вул. Фонтанська дорога у м. Одеса за 25.08.2024 року, представником ОСОБА_3 було виявлено факти побиття ОСОБА_4 курсантами Військової Академії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

На думку представника ОСОБА_3 постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, такою, що порушує його права та законні інтереси, та підлягає скасуванню, оскільки не містить відповідей на всі поставлені питання, оцінки доказів, отриманих в ході досудового розслідування, а також будь-яких відомостей про обставини кримінального правопорушення, висновку чи обґрунтування, за яких слідчий не здійснив всього можливого обсягу слідчих, процесуальних дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також прийняв рішення про закриття кримінального провадження без виконання вказівок прокурора останнім у постанові не наведено.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Прокурор та представник відділу поліції в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином. Заперечень на скаргу до суду не надходило.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Неявка в судове засідання учасників кримінального провадження, на думку слідчого судді не є перешкодою для розгляду скарги на підставі наявних матеріалів, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Заслухавши представника потерпілого, дослідивши скаргу, додані матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Щодо строку оскарження постанови.

У відповідності до вимог ч. ч. 1,2 ст. 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В силу дії ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000265 винесена 30.08.2024. За твердженням представника потерпілого, він дізнався лише 30.10.2024 року, отримавши відповідь на адвокатський запит за № 52/0-764 (додається). Докази зворотнього у справі відсутні.

Дані обставини підтверджуються доданими до скарги документами та визнаються слідчим суддею як поважні причини пропуску строку, встановленого для подання скарги.

Щодо оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що 25.08.2024 року близько 00:35 годин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 (надалі - Скаржник) було нанесено тілесні ушкодження невстановленими особами, внаслідок чого було внесено відповідні відомості до ЄРДР № 0000265 від 25.08.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

30.08.2024 року дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000265 від 25.08.2024 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження, слідчий суддя не може погодитися з процесуальним рішенням слідчого та приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п.п. 1-2 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, а згідно частини другої даної статті доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Тобто, виходячи з юридичного змісту поняття закриття кримінального провадження, саме закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення за п.2 ч.1 ст.284 КПК України має на увазі відсутність будь-якого складу злочину у розслідуваних діях, а не лише ч.1 ст.125 КК України.

Також у даному випадку не проведено всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження. Зокрема дізнавачем не були проведені всі необхідні та достатні слідчі дії, а саме не було оглянуто камери відеоспостереження, не було допитано усіх свідків, які бачили подію кримінального проступку, а також не вжито всіх необхідних ті достатніх заходів для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні..

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в ході проведення досудового розслідування слідчим не проведено всіх можливих та необхідних слідчих дій, на підставі яких він мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.

Орган дізнання зобов`язаний провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

З наведених підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження та його направлення для продовження досудового розслідування, під час якого необхідно виконати всі необхідні слідчі дії, передбачені КПК України.

Керуючись ст.ст.303-309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Поновити представнику потерпілого адвокату ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 строк оскарження постанови дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 30.08.2024 про закриття кримінального провадження № 0000265 від 25.08.2024 року.

Скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 30.08.2024 року дізнавача сектору дізнання ВП № 5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000265 від 25.08.2024 року - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 30.08.2024 про закриття кримінального провадження № 0000265 від 25.08.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1