Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3824/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/511/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 серпня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні її скарги на бездіяльність посадової особи органу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадової особи органу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявою про злочин від 12.07.2024 року.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що заява ОСОБА_6 від 12.07.2024 року про вчинення кримінального правопорушення не містить інформації про склад кримінального правопорушення, а в ній висловлена суб`єктивна оцінка діям посадових осіб органів поліції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Крім того, просить апеляційний суд розглянути питання відвід судді ОСОБА_1 .

Вважає, що судом першої інстанції порушені правила територіальної підсудності.

Зазначає, що вона не отримала витяг з ЄРДР, а тому вважає, що не виконана ухвала суду №285/3185/24 від 13.06.2024 року.

Вказує, що не була належним чином повідомлено про розгляд скарги.

ОСОБА_6 до суду не з`явилась, була належним чином повідомлена, клопотання про відкладення судового розгляду не заявляла, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у її відсутність.

Прокурор заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відтак, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

На переконання апеляційного суду вищевказаних даних, які в свідчили про реальність події кримінального правопорушення і були б достатніми для висновку про їх вчинення за викладених заявником обставин, в заяві ОСОБА_6 не вбачається, а тому вона за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин.

Як вбачається з матеріалів справи, що 12.07.2024 року ОСОБА_6 начальнику Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області було подано заяву про злочин, яка була прийнята черговим прокурором, однак не було здійснено дій, передбачених ст.220 КПК.

22.07.2024 року ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді зі скаргою, у якій просить зобов`язати поліцейського Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській ОСОБА_7 негайно розглянути її заяву про злочин, задовольнити її та негайно повідомити про результати розгляду, вказаних у додатку клопотань.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя, на думку колегії суддів вірно встановив та зазначив, що заява ОСОБА_6 від 12.07.2024 року до начальника Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про внесення відомостей до ЄРДР щодо можливих неправомірних дій працівників Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області не містить відомостей, які б свідчили про вчинення ними кримінального правопорушення в розумінні ст.11 КК України. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, які в заяві ОСОБА_6 відсутні.

Доводи апелянта, що при розгляді скарги слідчим суддею порушено правила територіальної підслідності є помилковими, оскільки ОСОБА_6 зі скаргою звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, а саме в межах територіальної юрисдикції органу досудового розслідування, дії якого оскаржує, що узгоджується з положенням ч.2 ст.132 КПК України.

Що стосується вимог ОСОБА_6 щодо вирішення питання про відвід слідчої судді ОСОБА_1 , то вони не відносять до компетенції апеляційного суду відповідно до Глави 31 КПК України.

Крім того, заяву ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_1 розглянуто та ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.07.202024 року відмовлено у її задоволенні.(а.с.21-22) Вказана ухвала оскарженню не підлягає.

Також апеляційний суд враховує положення ч.4 ст. 81 КПК України відповідно до яких, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду. Суд залишаючи повторну заяву ОСОБА_6 про відвід без розгляду дотримався вказаних вимог процесуального закону, оскільки вона містить ознаки зловживання правом на відвід.

Доводи апелянта, що вона не було обізнана з розглядом її скарги є голослівними та спростовуються матеріалами справи, оскільки 23.07.2024 р., 02.08.2024 року та 06.08.2024 р. на її поштову адресу було направлено повідомлення про розгляд її скарги, розміщено оголошення на сайті судової влади і в цей період вона двічі подавали заяви про відвід, в тому числі і повторно, особисто 06.08.2024 р., а тому її відсутність на судовому розгляді свідчить не про істотне порушення її прав, а про небажання приймати участь у розгляді скарги, це також підтверджується і її заявами про відвід де вона просить направити їй копію ухвали суду (а.с. 15, 24).

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 серпня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні її скарги на бездіяльність посадової особи органу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: