ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/8232/21 Номер провадження 11-кп/814/2020/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001163, за апеляційною скаргою прокурора - стажиста Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 погодженої старшим групи прокурорів - прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду повернуто прокурору Харківської обласної прокуратури обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001163 від 20.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що з обвинувального акту є незрозумілою та неконкретна кваліфікація дій ОСОБА_9 , прокурором в обвинувальному акті правова кваліфікація дій ОСОБА_9 із посиланням на положення Закону (статті, частини статті КК України), як це встановлено ст. 291 КПК України не зазначена, що є суттєвим порушенням прав обвинуваченого на захист та підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор - стажист Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 просить ухвалу районного суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в обвинувальному акті відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені за № 0001163 за ч. 2 ст. 185 КК України, також, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення, висунутого ОСОБА_9 .

Вказує, що в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_9 послідовно зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та формулювання обвинувачення, які структурно та логічно узгоджуються між собою, обвинувальний акт за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам статті ст. 291 кримінального процесуального ко.

Крім того зазначає, що висновки суду про незрозумілу кваліфікацію дій обвинуваченого є передчасними, оскільки правова кваліфікація визначається виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, які підтверджуються відповідними доказами. Дослідження всіх доказів кримінального провадження не передбачено на стадії підготовчого провадження, у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, а вирішується питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі наданого обвинувального акту. При цьому вказує, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК) стосуються не змісту обвинувального акту, а його форми.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції не підтримали подану прокурором апеляційну скаргу.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Частиною 4 ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (у теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);

3) формулювання обвинувачення.

При цьому, у доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Дотримання стороною обвинувачення вказаних вимог процесуального закону щодо змісту обвинувального акта створює необхідні умови для реалізації права особи на справедливий суд та ефективний захист від висунутого обвинувачення.

Так, всупереч доводам прокурора, поданий до суду першої інстанції обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 не містить вказівки на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Згадка в обвинувальному акті про те, що відомості у кримінальному провадженні за № 0001163 внесені 20.10.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України, не свідчать про те, що за вказаною нормою сторона обвинувачення кваліфікує дії обвинуваченого, які йому ставляться у провину та вважаються прокурором встановленими.

Окрім того, обвинувальний акт не містить і формулювання обвинувачення - короткого викладу тексту диспозиції кримінально-правової норми, що ставиться у провину ОСОБА_9 .

З огляду на викладене, судом першої інстанції правильно вказано про те, що зазначені недоліки є істотними та такими, що позбавлять обвинуваченого належного здійснення права на захист, а доводи прокурора не спростовують вказані висновки суду.

На підставі наведеного, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - стажиста Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 погодженої старшим групи прокурорів - прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2024 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4