справа № 208/8878/24
№ провадження 1-кп/208/517/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000597 від 23.07.2024 року і угоду про визнання винуватості від 03.09.2024 року, укладену між прокурором Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українськ Селидівського району Донецької області, українця, громадянина України, з середньо технічною освітою, не одруженого, який не має нікого на утриманні, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту і угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, встановлено, що 22.07.2024 приблизно о 11 год. 45 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за №576, та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року, з метою придбання та зберігання бойових припасів, влітку 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись поблизу ферми, яка розташована на території сел. Нововасилівка Покровського району Донецької області, знайшов гранату Ф-1 в корпусі зеленого кольору, яка є оборонною осколковою ручною гранатою типу Ф-1 та відноситься до категорії бойових припасів, яку по 21 серпня 2024 року, останній зберігав за місцем мешкання у АДРЕСА_3 .

В подальшому 22 серпня 2024 року ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу, всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства України, достеменно знаючи про наявність під сидінням його автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2107», сіро-блакитного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ,гранати Ф-1 в корпусі зеленого кольору, яка є оборонною осколковою ручною гранатою типу Ф-1 та відноситься до категорії бойових припасів, їхав на даному автомобілів напрямку м. Дніпра Дніпропетровської області та був зупинений працівниками поліції на блокпосту «АН15», який знаходиться між АДРЕСА_3 , де у нього виявлено даний бойовий припас. У цей же день, в період часу з 13 год. 26 хв. до 13 год. 37 хв. в ході огляду оборонну осколкову ручну граната типу Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів та яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу вилучено.

Своїми діями, ОСОБА_4 , за викладених вище обставин обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України незаконному поводженні з бойовими припасами, тобто, у незаконному придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

03 вересня 2024 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості. Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ч.2 ст.75 КК України узгоджується звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглянувши в судовому засіданні угоду між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення сторін про затвердження угоди, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам діючого кримінального процессуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості ОСОБА_4 , може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене покарання.

Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена у провадженні щодо кримінальних правопорушень, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_4 у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України. Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадкі взасудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення.

Враховуючи данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та він згоден з призначенням обвинуваченому покарання, зазначеного в угоді.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості. Згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити цю угоду.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинення кримінального правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст.110, 124, 314, 369, 371-374, 468-476 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03.09.2024 року, укладену між прокурором Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку:

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави у відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з експертизою у сумі 13 631 (тринадцять тисяч шістсот тридцять одна) грн. 04 коп..

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами розгляду спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку на його оскарження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1