1-24/2009
1-в/465/491/24
У Х В А Л А

судового засідання

16.10.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ» (лікара-психіатра): ОСОБА_5

особи, стосовно якої розглядається заява: ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Центр психічного здоров`я «Кульпарків» на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:

Голова ЛПК Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Центр психічного здоров`я «Кульпарків» ОСОБА_7 та лікар-психіатр ОСОБА_8 звернулися до суду із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 31.10.2019 року виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були застосовані Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.09.2019 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 25.11.2008 року в стані алкогольного сп?яніння наніс громадянину багаточисленні ушкодження в різні частини тіла, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження несумісні із життям.

По даному кримінальному провадженні була проведена стаціонарна судово-психіатрична експертиза в КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня». Згідно висновку експертів від 30.12.2008р. був визнаний таким, «який страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді недиференційованої шизофренії у розумово відсталої особи. За своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.»

З 30.11.2009 по 03.06.2015 перебував на лікуванні в ДЗ «УПЛСН МОЗ України», де до нього, згідно Ухвали Апеляційного суду Львівської області від 25.06.2009р., було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

З 03.06.2015р. по 31.10.2019р. перебував на лікуванні, де було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом в КП «ВОПЛ смт. Олика», згідно Ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2015р.

31.10.2019р. на виконання Ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.09.2019р. пацієнт був доставлений та госпіталізований до 23-го відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ для зміни виду застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відділення з посиленим наглядом на відділення із звичайним наглядом по місцю проживання, де перебуває до даного часу.

Неодноразово оглядався комісією лікарів-психіатрів, яка щоразу приходила до висновку про необхідність продовження примусових заходів медичного характеру. Відповідні заяви були задоволені Франківським районним судом м. Львова ухвалами від 23.07.2020р., 10.09.2020р., 23.03.2021р., 05.10.2021р., 18.02.2022р., 02.09.2022р., 02.03.2023р., 06.10.2023р., 27.02.2024р.

За час перебування у КНП ЛОР ЛОКПЛ в процесі проведеного комплексного обстеження та лікування нейролептиками (труксал, трифтазину, респитрилу, галоперідолу, азапін, азалептол, оланзепіну, клозапіну р.галоперідол-деканоат, клопіксол-депо, флюанксол-депо), антидепресантами (амітриптиліну), стабілізаторами настрою (карбамазепіну), симптоматичної та загальнозміцнюючої терапії, психотерапевтичних занять, проведенням реабілітаційних заходів в умовах відділення (прогулянок в супроводі персоналу, перегляд телепередач, кінофільмів, читання літератури, різноманітних реабілітаційних міроприємств) психічний стан пацієнта часом покращується. В поведінці формально дотримується режиму, розпорядку перебування на тлі догляду та нагляду з боку медперсоналу.

На час огляду доступний формальному контакту. Під час розмови з опонентом періодично підтримує зоровий контакт. На обличчі часом недоречна посмішка, улесливість.

Зосереджений на власних дефіцитарних хворобливих переживаннях, переважно маячного характеру. Розкривати їх не в змозі. Орієнтований у місці перебування, власній особі. Грубо орієнтований у даті, ситуації, власному стані. На питання відповідає вибірково, коротко, часом однослівно, плутано. Не завжди в плані заданих запитань. Мислення залишається непослідовним, паралогічним, аутичним. Судження з викривленням процесів аналізу, синтезу, дивакуваті, незрілі, нецілеспрямовані з актуалізацією латентних ознак. У зв?язку з тяжкістю перебігу хронічного психічного захворювання продуктивна симптоматика хвилеподібно загострюється з афективною насиченістю. Маячні переживання мають тенденцію до швидкого відновлення впливу на поведінку. Частково на деякий час заспокоюється контрольованим прийомом медикаментів в терапевтичних умовах. Отримує необхідний догляду, нагляду. Емоційно сплощений з парадоксальними емоційними реакціями, станами озлоблення, дисфорії, негативізму до оточення. Періодами конфліктує з хворими, блазнює, нецензурно лається, плюється, вчиняє бійки. Зневажає правили особистої гігієни. Відзначаються порушення потягів, нічне нетримання сечі, калу, стани відмови від їжі. Вольова саморегуляція над афектами недостатня. До реабілітаційних заходів у відділенні залучається формально. Під час пакращення намагається з іншими пацієнтами не конфліктувати, підтримує стосунки на побутовому рівні по потребі, вибірково. Інколи поведінка показово стримана. Критика до свого стану, власного хронічного психрозладу та скоєного відсутня. Лікуваня приймає під контролем медичного персоналу. Антисоціальних тенденцій на момент огляду не виявляє, суїцидальних думок не висловлює. За межами психстаціонару неспроможний самостійно забезпечити основні життєві потреби на фоні стійкої втрати соціальних та родинних зв?язків. Таким чином, повноцінної ремісії (стійкого значного покращення психстану) у пацієнта досягнути до даного часу не вдалося.

На підставі ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", 07.08.2024р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 189 від 07.08.2024р.), яка прийшла до висновку, що: на час огляду, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним розладом у формі параноїдна шизофренія з безперервно-прогредієнтним перебігом та вираженим емоційно-вольовим дефектом. У зв?язку з відсутністю значного стійкого покращення його психічного стану, повноцінної ремісії хронічного психічного захворювання, актуальними явищами дефіцитарних змін мислення, емоцій, волі та інтелекту на фоні тривалого ендогенного процесу, що за недостатнього зовнішнього контролю прийому ліків, враховуючи невирішені соціальні питання хворого, може швидко перерости в загострення психічного захворювання з антисоціальними тенденціями, які несуть загрозу йому та оточенню, за своїм психічним станом пацієнт потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпиталізації в психіатричному закладі із звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_5 заяву підтримав з мотивів, зазначених у заяві, та зазначила, що хворий ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення вказаної заяви.

ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення заяви та продовження примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши думку прокурора, захисника, лікуючого лікаря-психіатра - представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ», хворого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з такого.

Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно із ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно із ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або продовження застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про зміну застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.

Судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 31.10.2019 року виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були застосовані Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.09.2019 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 25.11.2008 року в стані алкогольного сп?яніння наніс громадянину багаточисленні ушкодження в різні частини тіла, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження несумісні із життям.

На виконання вимог ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", 07.08.2024р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 189 від 07.08.2024р.), яка прийшла до висновку, що: на час огляду, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним розладом у формі параноїдна шизофренія з безперервно-прогредієнтним перебігом та вираженим емоційно-вольовим дефектом. У зв?язку з відсутністю значного стійкого покращення його психічного стану, повноцінної ремісії хронічного психічного захворювання, актуальними явищами дефіцитарних змін мислення, емоцій, волі та інтелекту на фоні тривалого ендогенного процесу, що за недостатнього зовнішнього контролю прийому ліків, враховуючи невирішені соціальні питання хворого, може швидко перерости в загострення психічного захворювання з антисоціальними тенденціями, які несуть загрозу йому та оточенню, за своїм психічним станом пацієнт потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпиталізації в психіатричному закладі із звичайним наглядом.

Враховуючи висновок лікарів-психіатрів, пояснення лікаря-психіатра, надані в судовому засіданні, відповідно до яких досягти повноцінної ремісії у психічному стані хворого ОСОБА_6 не вдалося, думку інших учасників процесу, суд приходить до висновку, що заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 512 514 КПК України, ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, суд -

п о с т а н о в и в :

заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Центр психічного здоров`я «Кульпарків» - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 21.10.2024 року.

Суддя ОСОБА_1