В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000369 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медведівка, Літинського району, Вінницької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до ст. 12 Закону України від 25 червня 1991 року «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища та компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням чи іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище.

Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять фонд України і перебувають під охороною держави. Лісова ділянка - ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.

Відповідно до ст. 5 Лісового кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги.

Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2007 № 733 відповідно до ст. 39 і 41 Лісового кодексу України встановлено, що ліси залежно від основних виконуваних ними функцій поділяються на такі категорії: 1) ліси природоохоронного, наукового, історико-культурного призначення; 2) рекреаційно-оздоровчі ліси; 3) захисні ліси; 4) експлуатаційні ліси.

Згідно пункту 8 вище вказаної постанови визначено, що до категорії експлуатаційних лісів відносяться лісові ділянки, що не зайняті лісами природоохоронного, наукового, історико-культурного призначення, рекреаційно-оздоровчими та захисними лісами (категорії лісів з особливим режимом лісокористування). Експлуатаційні ліси призначені для задоволення потреб національної економіки у деревині.

Статтею 3 Лісового кодексу України визначено, що лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Кодексом, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із ст. 13 Конституції України, ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Відповідно до ст. 8 Лісового кодексу України та ст. 84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі ліси та землі України, крім лісів та земель, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси та землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Згідно з пунктом 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

На підставі вимог ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. Форми спеціальних дозволів і порядок їх видачі затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 (далі - Порядку) лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи розчищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Згідно п. 3 вказаного Порядку, лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.

Так, встановлено, що 20 лютого 2023 року, у денний час доби, більш точного часу не встановлено, громадянин ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України та п.п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 761 від 23.05.2007, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів (лісорубного квитка), керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, перебуваючи на ділянці експлуатаційного лісу у кварталі 57 виділу 6, що перебуває користуванні Філії «Бориспільське лісове господарство ДП «Ліси України», поблизу населеного пункту с. Вишеньки Бориспільського району Київської області, за допомогою бензинової пилки, марки «Світязь» модель «БП-45-182 РКО», та металевою шиною до пилки марки «DNEPRO», шляхом спилювання та повного відокремлення стовбура від шийки кореня здійснив незаконну порубку 13 сиро ростучих дерев породи «Акація» з розмірами пня у корні: 1- 18x16 см., 2 - 11x12 см., 3 - 14x13 см., 4 - 15x12 см., 5 - 28x26 см., 6 - 30x26 см., 7 - 29x33 см., 8 - 30x40 см., 9 - 32x33 см., 10 - 31x30 см., 11 - 14x15 см., 12 - 16x15 см., пеньок діаметром в основі 145 см., а також 1 сиро ростучого дерева породи «Сосна розмірами 33x35 см.», які в подальшому розпиляв на колоди різної довжини.

Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв державі в особі Філії «Бориспільське лісове господарство ДП «Ліси України» шкоду у розмірі 82 511, 94 грн. (вісімдесят дві тисячі п`ятсот одинадцять гривень дев`яносто чотири копійки), що у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до примітки ст. 246 КК України є істотною шкодою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся, погодився з усіма фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті та підтвердив, що він дійсно 20 лютого 2023 року, у денний час доби, перебував поблизу населеного пункту с. Вишеньки Бориспільського району Київської області, а саме на ділянці експлуатаційного лісу у кварталі 57 виділу 6. В подальшому обвинувачений за допомогою бензинової пилки та металевої шини, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, шляхом спилювання і повного відокремлення стовбура від шийки кореня здійснив порубку сиро ростучих дерев, які в подальшому розпиляв на колоди різної довжини. Обвинувачений повністю погоджується із розміром шкоди, яку він завдав внаслідок незаконної порубки дерев.

Обвинувачений, прокурор не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив незаконну порубку дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду, тобто він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого злочину, засудив свою поведінку, у зв`язку із чим, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення суд визнає обставинами, які пом`якшують його покарання. Обидві сторони підтвердили, що під час досудового розслідування обвинувачений визнавав вину та активно сприяв розкриттю злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів. Статтею 34 КК України передбачено, що рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення. Судом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, у тому числі за ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України, судимість за які не знято і не погашено у встановленому законом порядку, що відповідно до положень, передбачених ст. 34 КК, утворює рецидив кримінальних правопорушень та свідчить про наявність зазначеної обтяжуючої покарання обставини.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є злочином проти довкілля і у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Згідно наданої прокурором довідки про судимість обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Відповідно до медичних довідок на обліку у психіатра не перебуває. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявності обставин, що пом`якшують покарання, ступінь здійснення злочинного наміру, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 246 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

У судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили суд застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від реального відбування покарання з випробуванням. За змістом ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У справі, що розглядається, судом враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема характер його діяння, наслідки які настали, обстановку і спосіб, місце і час вчинення кримінального правопорушення. Також, суд зважає на форму, вид і ступінь вини обвинуваченого, обставини, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення та характеризують поведінку останнього під час вчинення кримінального правопорушення та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема, що останній в судовому засіданні засудив свій вчинок, що свідчить про усвідомлення власної протиправної поведінки. Отже, суд приходить до висновку, що усі вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном один рік. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Рішення про цивільний позов

До початку судового розгляду прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_5 в інтересах держави в особі Золочівської ОТГ Бориспільського району Київської області, Державної екологічної інспекції Столичного округу, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Філія «Бориспільське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», був пред`явлений цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування 82511,94 грн. шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У судовому засіданні обвинувачений цивільний позов визнав повністю. Також, він визнав усі обставини, зазначені в цивільному позові. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, добровільності їх визнання обвинуваченим, а тому в порядку ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Прокурор просив суд задовольнити цивільний позов у повній мірі. Вирішуючи цивільний позов, суд встановив, що внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, ОСОБА_4 спричинив матеріальних збитків Золочівській ОТГ Бориспільського району Київської області на зальну суму 82511,94 грн. У відповідності до ст. 127, 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, вимога про стягнення із ОСОБА_4 на користь Золочівської ОТГ Бориспільського району Київської області майнової шкоди в розмірі 82511,94 грн. підлягає задоволенню.

Речові докази, а саме: ланцюгова бензинова пилка зеленого кольору марки «Світязь» модель «БП-45-182 РRО» серійний номер 52YD0816880; сокира з дерев`яною ручкою довжиною 60 см, з металевим навістрям довжиною 17 см; пластикова ємність об`ємом 1 л з написом «Саstrol», яка на 1/3 заповнена паливно мастильним матеріалом; пластикова ємність об`ємом 0,5 л з написом «Ваг s Сhain оіl», яка на 1/5 заповнена паливно мастильним матеріалом; металевий ланцюг до пилки довжиною 54 см; металеву шину до пилки чорного кольору з написом «DNEPRO»; колоди породи акація довжиною в середньому 1м різного діаметру, загальною кількістю 110 штук (об. № 9-118) загальним об`ємом близько 2м? - підлягають спеціальній конфіскації.

Речові докази, а саме: чорний рюкзак з нашаруванням тирси на поверхні та знаком у формі літери «V» та рюкзак синього кольору, не новий, вживаний, без маркувань повернути ОСОБА_4 .

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, слід стягнути з ОСОБА_4 витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 9087 грн. 36 коп.

Клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не заявлялося.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_6 в інтересах держави в особі Золочівської ОТГ Бориспільського району Київської області, Державної екологічної інспекції Столичного округу, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Філія «Бориспільське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь Золочівської ОТГ Бориспільського району Київської області 82511,94 грн. (вісімдесят дві тисячі п`ятсот одинадцять гривень дев`яносто чотири копійки) майнової шкоди.

Речові докази, а саме: ланцюгова бензинова пилка зеленого кольору марки «Світязь» модель «БП-45-182 РRО» серійний номер 52YD0816880; сокира з дерев`яною ручкою довжиною 60 см, з металевим навістрям довжиною 17 см; пластикова ємність об`ємом 1 л з написом «Саstrol», яка на 1/3 заповнена паливно мастильним матеріалом; пластикова ємність об`ємом 0,5 л з написом «Ваг s Сhain оіl», яка на 1/5 заповнена паливно мастильним матеріалом; металевий ланцюг до пилки довжиною 54 см; металеву шину до пилки чорного кольору з написом «DNEPRO»; колоди породи акація довжиною в середньому 1м різного діаметру, загальною кількістю 110 штук (об. № 9-118) загальним об`ємом близько 2м? - підлягають спеціальній конфіскації.

Речові докази, а саме: чорний рюкзак з нашаруванням тирси на поверхні та знаком у формі літери «V» та рюкзак синього кольору, не новий, вживаний, без маркувань повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 9087 грн. 36 коп.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1