Справа № 595/1289/24
Провадження № 1-кп/595/146/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2024 м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

залученого законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої, адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000136 від 10 травня 2024 року по обвинувальному акту щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не судимого,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в період з 21 серпня 2023 року по 06 травня 2024 року умисно, систематично, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчиняв психологічне насильство щодо своєї неповнолітньої падчерки ОСОБА_4 (дочки співжительки, з якою ОСОБА_7 спільно проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі), яке виразилося у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, моральному та психологічному тиску відносно потерпілої, приниженні її честі та гідності, що зумовило наявність психотравмувальних ситуацій психологічного насильства для потерпілої, призвело до негативних змін психоемоційної сфери ОСОБА_4 , супроводжувалося формуванням негативних психологічних переживань (моральних страждань) та спричинило психологічні страждання ОСОБА_4 , погіршення якості життя потерпілої.

Так, 21 серпня 2023 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої падчерки ОСОБА_4 , що виразилося у висловлюваннях нецензурної лайки, внаслідок чого заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої. Такими своїми діями ОСОБА_7 порушив вимоги ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого 22 серпня 2023 року на ОСОБА_7 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

За вказаним фактом постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 вересня 2023 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 06 січня 2024 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно своєї неповнолітньої падчерки ОСОБА_4 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, вигнав останню із житлового будинку, внаслідок чого заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої. Такими своїми діями ОСОБА_7 порушив вимоги ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого 09 січня 2024 року на ОСОБА_7 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

За вказаним фактом постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2024 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 20 березня 2024 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої падчерки ОСОБА_4 , що виразилося у висловлюваннях нецензурної лайки, внаслідок чого заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої. Такими своїми діями ОСОБА_7 порушив вимоги ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого 22 березня 2024 року на ОСОБА_7 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

За вказаним фактом постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2024 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Однак, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за систематичне вчинення домашнього насильства, ОСОБА_7 належний висновок не зробив та продовжив свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння своїй неповнолітній падчерці ОСОБА_4 психологічних страждань.

Так, 06 травня 2024 року ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, близько 18 год. 30 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру щодо своєї неповнолітньої падчерки ОСОБА_4 , яке виразилося у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, моральному та психологічному тиску відносно потерпілої, приниженні її честі та гідності, вигнав останню із житлового будинку, що, у свою чергу, призвело до негативних змін психоемоційної сфери ОСОБА_4 , супроводжувалося формуванням негативних психологічних переживань (моральних страждань).

Таким чином, ОСОБА_7 , в період часу з 21 серпня 2023 року по 06 травня 2024 року, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння психологічних страждань своїй неповнолітній падчерці ОСОБА_4 та погіршення якості її життя, і бажаючи їх настання, систематично вчиняв психологічне насильство щодо неповнолітньої падчерки ОСОБА_4 (дочки співжительки, з якою ОСОБА_7 спільно проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі), яке виразилося у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, моральному та психологічному тиску відносно потерпілої, приниженні її честі та гідності, що зумовило наявність психотравмувальних ситуацій психологічного насильства для потерпілої, призвело до негативних змін психоемоційної сфери ОСОБА_4 , супроводжувалося формуванням негативних психологічних переживань (моральних страждань), та спричинило психологічні страждання ОСОБА_4 , погіршення якості життя потерпілої.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

30 липня 2024 року, згідно вимог ст. 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 , за згодою законного представника - головного спеціаліста, бухгалтера служби у справах дітей Бучацької міської ради ОСОБА_5 , за участю представника - адвоката ОСОБА_6 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_7 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_8 , з іншого боку, згідно якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 126-1 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин, яке повинен понести ОСОБА_7

Угодою про примирення передбачено наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 цього Кодексу.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження судом угоди про примирення між сторонами та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 беззастережно визнав свою вину, підтвердив свою згоду на призначення узгодженого покарання, а також те, що цілком розуміє свої права, які передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винним, вид покарання, що буде застосоване до нього, у разі затвердження угоди.

Захисник ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні вважає, що є підстави для затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Потерпіла, її законний представник ОСОБА_5 , представник - адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 і призначення останньому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Крім того, враховуючи систематичність вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме: обмеження спілкування з потерпілою ОСОБА_4 на строк три місяці; проходження пробаційної програми на строк три місяці.

Запобіжний захід, обраний до ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання, згідно ухвали слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 липня 2024 року, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 30 липня 2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 , за згодою законного представника - головного спеціаліста, бухгалтера служби у справах дітей Бучацької міської ради ОСОБА_5 , в присутності представника ОСОБА_6 , та підозрюваним ОСОБА_7 в присутності захисника ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Застосувати до ОСОБА_7 обмежувальні заходи та покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України:

- обмеження спілкування з потерпілою ОСОБА_4 строком на 3 (три) місяці;

- направити для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_7 , згідно ухвали слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 липня 2024 року у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1