Справа № 141/616/24
Провадження № 1-в/141/15/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засуджений не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Вінницького районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області № 42/15/624-24 від 04.10.2024 про звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2023 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він засуджений,

У С Т А Н О В И В :

07.10.2024 до суду надійшло подання Вінницького районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області № 42/15/624-24 від 04.10.2024 про звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2023, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Подання мотивоване тим, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 22.11.2023 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886- ІХ.

Вказаним Законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно матеріалів справи засуджений ОСОБА_5 вчинив три епізоди таємного викрадення чужого майна, зокрема, 16.01.2021 приблизно о 01:00 год на суму 1243,62 грн, 16.01.2021 о 01 год 45 хв на суму 1080,84 грн, 16.01.2024 о 02 год 30 хв на суму 1146 грн. Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а також за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

З огляду на те, що на момент вчинення кримінальних правопорушень сума викраденого майна не перевищувала розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яка станом на 01.01.2021 складає 2270,00 грн, керуючись ч. 2 ст. 74 КК України Вінницький районний сектор № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області просить суд звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він засуджений.

В судове засідання 17.10.2024 засуджений ОСОБА_5 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду подання.

Натомість, 14.10.2024 до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 від 14.10.2024 про розгляд подання без його участі, подання просить задовольнити.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи положення абзацу 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, а також думку прокурора та представника органу пробації, які не заперечували стосовно розгляду подання у відсутність засудженого, суд вважає за можливе розглянути подання у відсутність засудженого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні 17.10.2024 представник органу пробації ОСОБА_4 подання № 42/15/624-24 від 04.10.2024 підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у поданні та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 також не заперечував проти задоволення вказаного подання органу пробації про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він засуджений.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, розглянувши матеріали подання № 42/15/624-24 від 04.10.2024, встановив наступні обставини.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирок суду набрав законної сили 23.12.2023.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Як убачається з вироку суду від 22.11.2023, ОСОБА_5 вчинив три епізоди таємного викрадення чужого майна, зокрема, 16.01.2021 приблизно о 01:00 год на суму 1243,62 грн, 16.01.2021 о 01 год 45 хв на суму 1080,84 грн, 16.01.2024 о 02 год 30 хв на суму 1146 грн. Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а також за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886- ІХ.

Вказаним Законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Для кваліфікації злочинів чи адміністративних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Так, відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум у 2021 році для працездатної особи становив 2270,00 грн на місяць, а тому сума соціальної пільги у 2021 році становить 1 135,00 грн (2270,00 грн : 50% = 1 135,00 грн).

Таким чином, для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2021 році становив 1 135,00 грн.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2021 складає 2270,00 грн, у той час як у 2021 році розмір дрібної крадіжки складав 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що відповідно становило 227,00 грн (0,2 х (2270:50%) = 227,00).

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні. При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Отже, з огляду на установлені обставини, на ОСОБА_5 , засудженого 22.11.2023 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, поширюється дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, а тому він підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, з урахуванням того факту, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, ст. ст. 537-539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Подання Вінницького районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області № 42/15/624-24 від 04.10.2024 про звільнення засудженого від покарання, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений, задовольнити.

2. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 22.11.2023 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України, звільнити від відбування покарання, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він засуджений.

3. Копію ухвали суду направити ОСОБА_5 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1