Справа № 372/4015/24
Провадження № 1-кс-934/24
ухвала

Іменем України

22 липня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

користувача майна ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання дізнавача СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000216 від 19.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Дізнавач СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке погоджено прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000216 від 19.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначив, що 18.07.2024 року до ЧЧ Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення поліцейського ВРПП Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зупинено транспортний засіб марки «HYUNDAI», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час спілкування останній повідомив, що перевозить в автомобілі психотропну речовину амфетамін.

Під час огляду місця події 18.07.2024 року здійсненого в період часу з 22 год. 10 хв. по 22 год. 17 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено транспортний засіб марки «HYUNDAI», номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який замкнено та опечатано бирками № NPU - 0092731, № NPU - 0092729, № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , та переміщено на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (штрафмайданчик) за адресою: АДРЕСА_2 .

Вилучений транспортний засіб марки «HYUNDAI», номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який замкнено та опечатано бирками № NPU - 0092731, № НОМЕР_6 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , та переміщено на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (штрафмайданчик) за адресою: АДРЕСА_2 , - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0000216 від 19.07.2024 року.

З метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, а також з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості здійснити приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження вказаного майна, виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме: арешту транспортного засобу марки «HYUNDAI», номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , а тому дізнавач звернувся з вказаним клопотанням.

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання заперечив, просив повернути автомобіль власнику. Додатково зазначив, що ОСОБА_5 особисто повідомив працівникам поліції щодо зберігання психотропної речовини.

Власник майна ОСОБА_4 та користувач майном ОСОБА_5 підтримали думку адвоката ОСОБА_6 .

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 підтримала клопотання дізнавача та просила задовольнити, оскільки вилучений транспортний засіб є речовим доказом.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі (особам), у якої його було вилучено.

Вивчивши доводи клопотання прокурора про поновлення строку звернення із клопотання про арешт майна, суд дійшов висновку про можливість поновлення строків звернення до слідчого судді із клопотання про арешт майна, оскільки викладені у ньому підстави можливо вважати поважними.

Відповідно до ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Судом встановлено, що СВ Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000216 від 19.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

18.07.2024 року під час огляду місця події здійсненого у період часу з 22 год. 10 хв. по 22 год. 17 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено транспортний засіб марки «HYUNDAI», номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який замкнено та опечатано бирками № NPU - 0092731, № НОМЕР_6 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , та переміщено на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (штрафмайданчик) за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою дізнавача від 19.07.2024 року вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000216 від 19.07.2024 року.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Дізнавач, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речового доказу.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання транспортного засобу речовим доказом у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України, клопотання дізнавача про арешт майна, необхідно задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного дізнавачем клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання дізнавача СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000216 від 19.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучено під час проведеного огляду місця події 18.07.2024 року здійсненого у період часу з 22 год. 10 хв. по 22 год. 17 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , а саме транспортний засіб марки «HYUNDAI», номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить ОСОБА_4 , та який замкнено та опечатано бирками № NPU - 0092731, № NPU - 0092729, № NPU - 0092730, № NPU - 0092728, № НОМЕР_5 , та поміщено на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (штрафмайданчик) за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною користуватись та розпоряджатись вказаним транспортним засобом, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя : ОСОБА_1