Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/5403/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000067 від 08.05.2024 року) про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, українка, уродженка м. Кіровськ, Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , розлучена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судима,

за ч.2 ст.436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, російська федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН;

№ 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала

в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є російська федерація.

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, яка вступила в дію 26 січня 1910 року та 7 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є російська федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з цим документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали понад 68 держав світу, серед яких і російська федерація (далі - рф).

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом російської федерації від 2 березня 1999 року № 42ФЗ). Відповідно до статей 2 3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований Російською Федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. Систему адміністративно-територіального устрою України складають: АР Крим, області, зокрема Донецька та Луганська, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про основи національної безпеки України» - інформаційною безпекою є, зокрема, захищеність України від намагань маніпулювати суспільною свідомістю, у тому числі шляхом поширення недостовірної, неповної або упередженої інформації.

Стаття 8 Закону України «Про основи національної безпеки України» зазначає, що з урахуванням геополітичної і внутрішньої обстановки в Україні діяльність усіх державних органів має бути зосереджена, зокрема на прогнозуванні, своєчасному виявленні, попередженні і нейтралізації зовнішніх і внутрішніх загроз національній безпеці, збереження соціально-політичної стабільності суспільства та зміцнення позицій України у світі. Основним напрямом державної політики з питань національної безпеки України в інформаційній сфері є, крім іншого, забезпечення інформаційного суверенітету України.

20 лютого 2014 року з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії рф території АР Крим і м. Севастополя, усупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, статей 2, 3 Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, а також всупереч вимогам частини 4 статті 2 Статуту ООН, Декларації Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та декларацій, затверджених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету, № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН, № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, статей 1, 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, статей 1, 2, 68 Конституції України, на територію суверенної держави Україна, а саме АР Крим і м. Севастополь, представниками влади рф і службовими особами зсрф розпочато збройне вторгнення регулярних військ рф на територію України.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20 лютого 2014 року.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII визначено, що збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності; російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони Російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації Російської федерації, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі по тексту РНБО) від 14 вересня 2020 року Про Стратегію національної безпеки України, затвердженої Указом Президента України № 392/2020 від 14 вересня 2020 року - Для відновлення свого впливу в Україні російська федерація, продовжуючи гібридну війну, системно застосовує політичні, економічні, інформаційно-психологічні, кібер- і воєнні засоби; посилюються угруповання збройних сил Російської федерації та їх наступальний потенціал, регулярно проводяться масштабні військові навчання поблизу державного кордону України, що свідчить про збереження загрози військового вторгнення; зростає мілітаризація територій тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та міста Севастополя; зберігається загроза з боку Російської федерації вільному судноплавству у Чорному та Азовському морях, Керченській протоці. Спеціальні служби іноземних держав, насамперед Російської федерації, продовжують розвідувально-підривну діяльність проти України, намагаються підживлювати сепаратистські настрої, використовують організовані злочинні угруповання і корумпованих посадових осіб, прагнуть зміцнити інфраструктуру впливу. ОСОБА_5 пропаганда як зовні, так і всередині України, використовуючи суспільні протиріччя, розпалює ворожнечу, провокує конфлікти, підриває суспільну єдність. Державний суверенітет, територіальна цілісність, демократичний конституційний лад та інші життєво важливі національні інтереси мають бути захищені також від невоєнних загроз з боку Російської федерації та інших держав, зокрема спроб спровокувати внутрішні конфлікти.

21 лютого 2022 з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами російської федерації та світовою спільнотою, російською федерацією визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.

У період до приблизно 05 години 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент російської федерації володимирпутін, а також інші невстановлені представники військово-політичного керівництва РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації ОСОБА_6 від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зсрф на територію України.

Так, 24 лютого 2022 року о 5 годині президентом російської федерації володимиромпутіним оголошено рішення розпочати військову операцію в Україні, у зв`язку з чим на виконання вищевказаного наказу, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади рф, її збройних сил, спецслужб та інших осіб, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України Київської, Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької та інших областей, в тому числі вийшовши за межі адміністративних кордонів Херсонської, Миколаївської, Запорізької областей, та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також окупували частин вказаної території України, чим змінили межі її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що частково продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

З метою відсічі військовій агресії рф 24.02.2022 Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та який діє на даний час.

Рішенням Верховної ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року російська федерація визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства.

Як встановлено, планування, фінансування та реалізація російською федерацією агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, проведення розвідувальної та підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, організовується, спрямовується, здійснюється силами, насамперед, зсрф, Головного розвідувального управління Генерального штабу збройних сил російської федерації, федеральної служби безпеки російської федерації, найманців, а також осіб, залучених до співробітництва на конфіденційній (негласній) основі, у тому числі громадян України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після початку збройної агресії рф проти України, будучи прихильницею окупаційної політики, здійснюваної рф щодо України та підтримуючи ідеологічну основу так званого «русского мира» з використанням інформаційних ресурсів (соціальних мереж) свідомо поширює матеріали, що здійснюють виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України.

Так, на виконання свого злочинного умислу громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, будучи обізнаною про здійснення рф збройної агресії проти України, керуючись ідеологічними мотивами, маючи у своєму розпорядженні, загальнодоступний обліковий запис в соціальній мережі «Одноклассники» під назвою «???? )», (за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 усвідомлюючи, що поширені нею матеріали формують певні ідеї погляди серед широкого кола осіб, поширила з єдиним умислом публікації, у яких містяться виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, а також глорифікація її учасників.

У такий спосіб ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи сторінку в соціальній мережі «Одноклассники» під назвою «???? )», (за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи за місцем фактичного проживання в м. Виноградів за допомогою власного мобільного телефону марки «Realme», моделі «RMX3630» (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з єдиним умислом, поширила наступні публікації:

користувач «???? )» на власній сторінці в російській соціальній мережі «Одноклассники» поширила світлину опубліковану ІНФОРМАЦІЯ_3 користувачам під ніком « ОСОБА_7 », на якій зображені російські військові з прапорами РФ та СРСР, а також розміщено напис « ІНФОРМАЦІЯ_4 »;

користувач«???? )» розмістила на власнійсторінці в російськійсоціальніймережі «Одноклассники» відеорепортаж, який 18.07.2022 було поширено проросійською пропагандистською спільнотою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_6 в якому нібито мешканець АДРЕСА_3 звинувачує військовослужбовців ЗСУ в розстрілах мирних жителів. В описі до вказаного відео зазначено: «Северодонецк, как и есть. Все то, что надо знать о боевиках ВСУ, и везде та же история: одни мародеры, алкаши, наркоманы ; тем более их ОСОБА_8 и танки бьют по городам и населеним пунктам до прибытия ОСОБА_9 , за что и ОСОБА_9 обвиняют в укроСМИ. Коротко говоря, если на бывшей территории т.н. Украины речь идёт о каком-то оккупанте, то украинский солдат есть оккупант ; а ОСОБА_9 солдат освободитель. А здесь теперь, ІНФОРМАЦІЯ_7 »;

користувач «???? )» на власній сторінці в російській соціальній мережі «Одноклассники» поширила відеозвернення особи яка зовні схожа на ОСОБА_10 19.08.2022 з проросійської пропагандистської спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ( ІНФОРМАЦІЯ_9 В даному відеозверненні особа зовні схожа на ОСОБА_10 перекладає провину у війні з реального агресора на Президента України ОСОБА_11 , котрий ніби-то, через страх перед «бандерівцями» чи своє небажання відстоювати власну позицію, знаходити спільну мову з російською федерацією та домовлятися про мир, сприяєескалаціївійни, спонукає росію до продовження «спецоперации» і, як наслідок, залишає український народ уразливим до ворожихдій;

користувач «???? )» на власній сторінці в російській соціальній мережі «Одноклассники» поширила публікацію від 22.08.2022 з проросійської пропагандистської спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ( ІНФОРМАЦІЯ_10 щодо святкування дня російського прапору в тимчасово окупованому Сєвєродонецьку. Поширена публікація містить наступний текст: «Сегодня русский Северодонецк смог впервые отпраздновать День Флага Российской Федерации. Триколор гордо взвился в освобожденном городе на главных площадях у ДК ОСОБА_12 и ДК Строителей. Наблюдаем как украинские паблики и группы бьются в истерике от того, что русскому Северодонецку наконец-таки вернули "правильное" название. И он теперь не просто "Северодонецк", а "СЕВЕРОДОНЕЦК, в котором развивается ТРИКОЛОР". Безусловно, работы по очистке города от последствий жизнедеятельности жовто-блакытной нечисти предстоит много, но населенный пункт постепенно восстанавливается и возрождается - начало положено!»;

користувач «???? )» розмістила на власнійсторінці в російській соціальній мережі «Одноклассники» відеоролик, який 11.09.2022 було поширено проросійською пропагандистською спільнотою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_11 під назвою «О, господа, вы не на тех напали! Посвящение для непонимающих».

Вказана публікація являє собою відеоролик, в якому російський військовослужбовець декламує вірш російського автора ОСОБА_13 під назвою «Мы русские!». Текст вірша наведено нижче:

« ОСОБА_14 - Русские из Белгорода, Пскова!!!

Из Нальчика, Донецка, Чебоксар!

Мы - Русские в широком смысле слова!

Мы разные! И это Божий дар!

Мы мирные! Но точно не страдальцы!

Когда Отчизне угрожает враг,

показывают Русские, как пальцы

сжимаются в один большой кулак!

Заморским кукловодам не пора ли

притормозить свою дурную прыть?!

Ох, господа! Вы не на тех напали!

Пошли бы вы… Историю учить!

Как это мелко санкции, блокады…

Совсем забыли прадедов урок!

С генетикой героев Сталинграда

у нас безмерный болевой порог!

Мы все плечом к плечу, когда за нами

Тыва, ОСОБА_15 , Татария и Крым!!!

Мы все врага готовы рвать зубами!!!

Мы Русские! И значит, победим!

Работайте братья!»;

користувач «???? )» на власній сторінці в російській соціальній мережі «Одноклассники» поширила публікацію від 10.10.2022 з проросійської пропагандистської спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_12 » ( ІНФОРМАЦІЯ_13 із фотосвітлиною особи схожої на рамзана кадирова та текстом наступного змісту: «Кадыров назвал Зеленского лохом.

Кадыров: Зеленский жалуется на прилёты по Киеву и другим городам. А как ты, лох-Зеленский, думал: тебе можно, а другим нельзя? То есть восемь лет бомбить мирных людей, уничтожать инфраструктуру городов ЛДНР, покрывать снарядами атомную станцию, взрывать мосты, обстреливать важные объекты было можно, а как прилетело на твою голову, так вдруг стало никому нельзя? Мы предупреждали тебя, ОСОБА_16 , что Россия по-настоящему еще и не начинала, так что хватит жаловаться как дешёвка, а лучше, пока не прилетело, беги. Беги, ОСОБА_16 , беги, не оглядываясь в сторону Запада. Вот теперь я на все сто процентов доволен проведением СВО»;

користувач «???? )» розмістила на власній сторінці в російській соціальній мережі «Одноклассники» світлину поширену 07.11.2022 року користувачем під ніком «валюшка молодыка-редько» на якій зображені російські військові що сидять на танку з прапором т.зв. новоросії та написом на танку - «За Донецк!», а також коментарем «Если нет никаких сомнений, ІНФОРМАЦІЯ_14 » ( ІНФОРМАЦІЯ_15

користувач«???? )» розмістила на власній сторінці в російській соціальній мережі «Одноклассники» світлину ( ІНФОРМАЦІЯ_16 ) поширену 26.12.2022 року користувачем під ніком « ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 )», з текстом: «Украинец, помни! Ты, не нация, а принадлежность к униатской религии! Ты живешь на исторической Русской земле, а не на своей ІНФОРМАЦІЯ_17 »;

користувач «???? )» розмістила на власнійсторінці в російській соціальній мережі «Одноклассники» відеоролик ( ІНФОРМАЦІЯ_18 поширений 10.10.2023 користувачем під ніком « ОСОБА_19 », в якому нібито мешканці вт.о. Криму опитують щодо їхнього ставлення до ЗСУ, а на початковому кадрі відео запису міститься наступний текст: «Жители Крыма ждут Украину? Эмоциональный и однозначный ответ жителей Крыма на инфовброс УкроРейха».

Згідно висновку експерта за результатами проведення лінгвістичної експертизи № 34 від 03.07.2024 року у публікаціях, поширених користувачем під ніком «???? )» у російській соціальній мережі «Одноклассники» міститься виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.436-2 КК України, поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю підтвердила обставини пред`явленого їй обвинувачення та визнала вину у вчиненні злочину, що їй інкриміновано та повідомила, що в мережі однокласники мала акант для спілкування з рідними і близькими. Переглядаючи стрічку в мережі однокласники вона декілька разів натиснула клас під пропагандистськими дописами. Про вчинене дуже шкодує.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, беззаперечно підтвердила факти та обставини, зазначені прокурором в обвинувальному акті, дуже жалкує, що так сталося, просила суд суворо його не карати, врахувати що у неї на утриманні є двоє малолітніх дітей та хвора мати, вона щиро розкаялася і більше не буде вчиняти будь-яких правопорушень.

Вину свою визнає повністю, в скоєному щиро розкаюється.

Просила суворо не карати, запевняє, що більше такого не повториться.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого за ч.2 ст.436-2 КК України стверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- рапортом про вчинене кримінальне правопорушення начальника ГВ ЗНД Управління СБ України в Закарпатській області від 07.05.2024 року (а.с.3-5);

- актом огляду від 06.05.2024 року, згідно якого предметом огляду є дописи, поширені користувачем «????» на особистій сторінці в соціальній мережі Однокласники, що спрямовані на виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, а також глорифікації її учасників (а.м.6-10);

- протоколом огляду з додатками від 27.05.2024 року згідно якого предметом огляду є дописи, поширені користувачем «????» на особистій сторінці в соціальній мережі Однокласники, що спрямовані на виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, а також глорифікації її учасників (а.м. 23-44);

- висновком експерта №34 від 03.07.2024 року, згідно якої у публікаціях, поширених користувачем під ніком «???? )» у російській соціальній мережі «Одноклассники» міститься виправдовування, заперечення збройної агресіїрф проти України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України (а.м.52-82);

- протоколом огляду речового доказу мобільного телефону REALME 10 білого кольору від 16.07.2024 року, згідно якого в ході огляду розміщених на сторінці «???? )» публікацій виявлено вподобання користувачем публікацій, зазначених в протоколі огляду від 27.05.2024 (а.м. 122-129);

При викладених обставинах, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 за ч.2 ст.436-2 КК України є доведеною, а юридична кваліфікація її дій як поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України правильною.

Обираючи міру покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільного небезпечності скоєного, дані особистості:

- згідно характеристики з Виноградівської міської ради від 17.07.2024 року ОСОБА_4 неодружена, мати двох малолітніх дітей. Працює в ТОВ «Джентерм Україна». Зі слів сусідів за: місцем проживання характеризується позитивно. Неконфліктна, ввічлива, спокійна. З сусідами підгримує добросусідські відносини. З боку громадян міста та сусідів в міську раду скарг щодо її поведінки не надходило (а.м. 165);

- у лікарів нарколога, та лікаря-фтизіатра на Д обліку не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не зверталася (а.м.167),

- до кримінальної відповідальності не притягалася. Не судима (а.м. 169-1169 зв.);

- згідно листа управління соціального захисту населення Берегівської районної військової адміністрації від 17.07.2024 року № 01-04/428 громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Берегівської районної військової адміністрації як внутрішньо переміщена особа разом з дітьми: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_19 та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_20 за адресою АДРЕСА_4 , а з 23.10.2023 року по теперішній час проживає за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_20 та ОСОБА_21 навчаються у Виноградівській загальноосвітній школі І-Ш ступенів №8, з чоловіком ОСОБА_22 заявниця не проживає, шлюб розірвано у 2015 році. Станом на 17.07.2024 року сім`я перебуває на обліку в управлінні та отримує допомогу на проживання відповідно до Постанови КМУ від 20.03.2022 р. № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (а.м.171);

- згідно досудової доповіді Берегівського районного відділу №2 філії Державної установи Центр пробації в закарпатській області від 25.09.2024 року Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинувачену ОСОБА_4 , її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Обвинувачена не вчинила кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, згідно ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину;

Обставини, які б згідно ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_4 відсутні.

Обираючи до обвинуваченої вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер вчинених дій, їх небезпечність, дані про особу обвинуваченої, вчинення злочину вперше, наявність пом`якшуючих вину обставин та відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію сторони обвинувачення та органу пробації про можливість обвинуваченої виправитися без ізоляції її від суспільства, на підставі чого прийшов до переконання, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нових злочинів є кримінальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статті 436-2 КК України без конфіскації майна, з наданням на підставі ст.75 КК України іспитового строку і покладенням на неї обов`язків у відповідності до ст.76 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.07.2024 року накладено арешт на мобільний телефон марки «Realme», моделі RMX3630» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), з картками мобільних операторів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

У відповідності до ст.ст.96-1, 96-2 КК України необхідно застосувати спеціальну конфіскацію та передати у власність держави мобільний телефон марки «Realme», моделі RMX3630».

Цивільний позов не заявлено.

Обвинуваченій запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта у відповідності до ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Документи залишити в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 94, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням строком на 3 (три) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 13631,04 грн. за проведення судово-лінгвістичної експертизи від 03.07.2024 року.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та передати у власність держави мобільний телефон марки «Realme», моделі RMX3630» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), з картками мобільних операторів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 (квитанція №588 від 30.07.2024 року).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1