Справа № 395/1845/24
Провадження № 1-кп/395/96/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

з участю: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у підготовчому судовому засіданні у м. Новомиргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000459 від 16.10.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пастирське, Смілянського району, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2023 року капітана поліції ОСОБА_6 відповідно до наказу № 198 о/с начальника Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_7 призначено на посаду інспектора з реагування СПД №1 (м. Новомиргород) патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області. 14.01.2021 року сержанта поліції ОСОБА_8 відповідно до наказу № 11 о/с начальника Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_7 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський є представником органу виконавчої влади, який повинен служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидіяти злочинності, підтримувати публічну безпеку і порядок. Згідно зі ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень поліцейський є представником держави, а його законні вимоги є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами. Таким чином, поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відповідно до примітки 1 ст. 364 Кримінального кодексу України є службовими особами, які постійно здійснюють функції представника влади.

15.10.2024 року о 17 год. 40 хв. поліцейський сектору реагування патрульної поліції Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержант поліції ОСОБА_8 та інспектор з реагування СПД №1 (м. Новомиргород) ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_6 , відповідно до затвердженого начальником відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області підполковником поліції ОСОБА_9 графіку чергувань особового складу ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області на службовому автомобілі «СКС», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювали патрулювання території Новомиргородської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області.Під час патрулювання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 за порушення правил дорожнього руху, а саме водій не був пристебнутий паском безпеки, в результаті чого було зупинено автомобіль AUDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 та яким керував ОСОБА_4 . Під час спілкування з ОСОБА_4 поліцейськими у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час складання адміністративного протоколу, ОСОБА_4 почувши, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали та його буде притягнуто до адміністративної відповідальності, перебуваючи по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи відповідальність за скоєні ним адміністративні правопорушення, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на пропозицію неправомірної вигоди службовій особі у виді грошових коштів, а саме працівнику поліції ОСОБА_8 , який відповідно до примітки ст. 364 КК України, є службовою особою. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись на вищевказаному місці, діючи умисно, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, тобто працівнику поліції, протиправно, бажаючи уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висловив працівнику поліції ОСОБА_8 пропозицію надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 5000 гривень за укриття факту виявлення адміністративного правопорушення, з використанням наданого поліцейському службового становища, на що останній відповів категоричною відмовою. Після чого, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що дії ОСОБА_4 очевидно свідчать про висловлення пропозиції неправомірної вигоди службовій особі, тобто наміру та готовність надати таку неправомірну вигоду службовій особі, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, а саме: Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вказаного діяння, викликав слідчо-оперативну групу по лінії «102» для фіксації події кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 17.10.2024 року між начальником Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_4 , останній беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у розмірі 17000 гривень на користь держави.

За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 засвідчив, що визнає неправомірність вчинення своїх дій і вину у вчиненні кримінального правопорушення. Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України, віднесено до нетяжких злочинів, протиправними діями обвинуваченого шкода заподіяна безпосередньо державі, у зв`язку з чим прокурор має право бути стороною угоди та захищати інтереси держави, більш того прокурор наполягає на укладенні угоди і вважає, що в даному конкретному випадку тільки прокурор і обвинувачений можуть бути сторонами угоди про визнання винуватості; у кримінальному провадженні потерпілим не визнано будь-яких фізичних чи юридичних осіб, а тому угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4,6 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, обвинувачений в повному обсязі визнав свою винуватість, що підтверджено ним в судовому засіданні та погодився на призначення узгодженого покарання.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

До набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 підстав для обрання запобіжного заходу немає, оскільки відповідних клопотань щодо застосування запобіжного заходу до суду не надійшло.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 468-469, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.10.2024 року між начальником Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_12