Справа № 147/1511/24
Провадження № 1-кс/147/306/24
У Х В А Л А

тримання під вартою

26 листопада 2024 року с-ще Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Тростянець Тростянецького району Вінницької області, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, в межах кримінального провадження №0000206 внесеного до ЄРДР 25.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

26 листопада 2024 року слідчий СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з начальником Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що СВ відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 25.11.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.11.2024 близько 10.20 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин, вчинив конфлікт із інспектором відділу рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 головним сержантом ОСОБА_7 , в результаті якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 розпочав розмову із ОСОБА_7 , під час якої, діючи умисно, з метою заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, здійснив один удар ножем, який приніс із собою, в область правого плеча біля шиї ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому тілесні ушкодження.

В подальшому між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла штовханина, яка тривала протягом декількох секунд, в той час у приміщенні також знаходились інші військовослужбовці та цивільні громадяни, які втрутились у штовханину та розборонили ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , якому почали надавати першу медичну допомогу та викликали на місце події карету швидкої допомоги.

Внаслідок таких умисних дій вчинених ОСОБА_5 , відповідно до довідки КНП «Тростянецька лікарня» Тростянецької селищної ради» №3916 від 25.11.2024, ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у виді ножового поранення в надключичну ділянку з права, що п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, відносяться до тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Тим самим, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу вчинив усі дії, направлені на умисне вбивство ОСОБА_7 , однак, не довів його до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 надано своєчасну медичну допомогу, завдяки чому його смерть не настала.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт Тростянець Тростянецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, 25.11.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий стверджує, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 25.11.2024 (в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 ); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 25.11.2024; довідкою КНП «Тростянецька лікарня» Тростянецької селищної ради» №3916 від 25.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.11.2024; протоколом огляду відеозаписів з камер спостереження в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.11.2024; медичним посвідчуванням на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 (виявлено вміст алкоголю 2,14 проміле).

Також, слідчий наполягає, що у вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні; незаконний вплив підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов; вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того ОСОБА_5 не працює, не має постійного джерела доходів.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання є недостатньо дієвим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- особиста порука не може бути застосована, оскільки у ОСОБА_5 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

- домашній арешт є недостатньо суворим запобіжним заходом, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість вчинення кримінального правопорушення, а тому він зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні просив долучити додаткові матеріали до клопотання. Також наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому доводів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та посилаючись на ризики передбачені ст. 177 КПК України, які підтверджуються наданими до суду матеріалами клопотання, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 просив в клопотанні слідчого відмовити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби. Зазначив, що ризики вказані слідчим в клопотанні не доведені, відносно підозрюваного немає компрометуючих матеріалів, він має міцні соціальні зв`язки, жодного разу не судимий. Повідомив що ОСОБА_5 на всі виклики з`являвся, він добропорядна людина, працює неофіційно на підприємстві, а тому, враховуючи вік, поведінку та спосіб життя підозрюваного, відсутня необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо клопотання слідчого.

Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор під час розгляду клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, що підтверджується доказами, які зібрані під час досудового розслідування.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, що відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею цього Кодексу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається із клопотання слідчого, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 .

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Водночас зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Разом з тим, з урахуванням наведених ризиків та обсягу підозри, серйозності злочину, менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою, на переконання слідчого судді, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, репутацію підозрюваного, який раніше не судимий, має родину і постійне місце проживання, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає за доцільне обрати міру запобіжного заходу у виді взяття під варту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у виді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на викладене, слідчий суддя відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не знаходить підстав для визначення ОСОБА_5 розміру застави, оскільки останньому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, що виключає можливість визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 183, 184, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під артою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 січня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , а саме з 13 години 26 хвилин 25 листопада 2024 року.

Виконання ухвали покласти на уповноважену особу Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та скерувати начальнику ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» для відома та виконання.

Визначити термін дії ухвали про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1» шістдесят днів - до 23 січня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 16 годині 10 хвилин 27 листопада 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1