Провадження № 1-кп/679/110/2024
Справа № 679/1192/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішині кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12 червня 2024 року за № 0000406, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Республіка Азербайджан, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

За результатами спрощеного провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, з метою особистого вживання придбав наркотичний засіб канабіс, який зберігав упродовж невстановленого в ході досудового розслідування часу за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без мети збуту, до виявлення та вилучення працівниками Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області під час проведення обшуку 03 липня 2024 року.

Таким чином ОСОБА_4 в порушення вимог ч. 2 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовини, включених до таблиці І Переліку, на території України забороняється, умисно, незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого згідно з Списку №1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, заборонено.

В подальшому, 03 липня 2024 року, в ході проведення санкціонованого обшуку помешкання в якому фактично проживає ОСОБА_4 , в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , на підставі ухвали слідчого судді, працівниками поліції Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області у кімнаті № 1 та кімнаті № 2 виявлено та вилучено речовину рослинного походження особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс. Маса вилученого канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить: 10,598 г, яка є особливо небезпечним засобом, розмір якого є достатнім для наявності складу кримінального проступку відповідно, зазначених у Таблиці І невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно, з метою особистого вживання придбав (знайшов) наркотичний засіб канабіс, який зберігав упродовж деякого часу за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без мети збуту, до виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку 03 липня 2024 року. У скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Враховуючи, що обвинувачений визнав вину в повному обсязі, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджував усі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

При цьому судом з`ясовано: чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, обвинувачений винний у його вчиненні, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

У відповідності до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено на час ухвалення вироку до категорії проступків, відношення обвинуваченого до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу статті 89 КК України, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, думку сторін, висловлену у судових дебатах.

Виходячи із сукупності всього вищезазначеного, приймаючи до уваги обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що цілі покарання, зазначені у ст. 50 КК України, можливість виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів мають бути досягнуті без ізоляції від суспільства, тому суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в мінімальних межах санкції статті КК України по якій він обвинувачується, що стимулюватиме його у подальшому до правомірної поведінки.

Відповідно до ст. ст. 100, 124 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів і процесуальні витрати.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Речовий доказ:

- речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, яка разом із первинним упакування поміщена до сейф-пакету експертної служби № 5504924, та відповідно до квитанції зберігається у ВЛ ТМЗ ГУНП Хмельницької області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 9466,00 грн процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертизи № СЕ-19/123-24/8145-НЗПРАП від 18.07.2024.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1