У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

слідчого: ОСОБА_3 ,

власників майна: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисника: адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду, в режимі відеоконференції, клопотання слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 08.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області старший лейтенант юстиції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_8 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000157 від 08.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 21.11.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та їх сина ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, за викладених в ньому обставин, просив клопотання задовольнити.

Власники майна ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а також представник власників вилученого майна - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні та в наданих суду запереченнях на клопотання заперечували щодо задоволення поданого клопотання, посилаючись на те, що:

- обшук був проведений за адресою, відмінною від зазначеної в ухвалі слідчого судді, тобто, згідно з наданою під час проведення обшуку ухвалою від 19.11.2024 слідчим суддею було надано дозвіл «на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить: ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ,…», тоді як обшук фактично було проведено за адресою відмінною від зазначеної в ухвалі слідчого судді, а саме: АДРЕСА_1 ;

- обшук проводився неуповноваженими особами, а саме, як слідує з протоколу обшуку від 21.11.2024 слідча дія здійснювався за участі двох працівників Служби безпеки України, а саме старшим оперуповноваженим Жмеринського МРВ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_12 та співробітником УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_13 . Однак, в ухвалі чітко передбачено, що дозвіл на проведення обшуку надано виключно слідчим групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні. Вищевказане свідчить, що обшук 21.11.2024 проводився, серед інших, за участі осіб, які є працівниками оперативних підрозділів та не відносяться до учасників кримінального провадження, а тому не могли бути запрошені слідчим для проведення обшуку житла чи іншого володінні особи відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України;

- обшук проводився під час ракетного обстрілу, а саме 21.11.2024 у період часту з 05 год. 04 хв. До 08 год. 16 хв. у м. Дніпрі було оголошено повітряну тривогу та було зафіксовано численні вибухи. Однак, я слідує з протоколу, обшук було розпочато слідчим о 07 год. 23 хв., тобто у період реальної безпосередньої загрози життю та здоров`ю власників житла, перебування останніх у стані шоку, що безумовно свідчить про невиправдане нанесення шкоди їх моральному стану та порушення їх звичайного життя без наявності достатніх підстав вважати, що його проведення у інший час могло істотно зашкодити меті обшуку;

- при проведенні обшуку порушено право на захист, а саме згідно протоколу обшуку останній розпочато о 07 год. 23 хв., тоді як адвокат прибув за місцем проведення обшуку лише о 08 год. 30 хв. і до цього часу, та навіть до зазначеного у протоколі часу початку слідчої дії, працівники СБУ спілкувались із власниками житла та оглядали їх речі;

- обшук проводився за відсутності неупереджених понятих, тобто, як слідує з протоколу обшуку від 21.11.2024 дану сліду дію було проведено за участі ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які разом проживають за адресою: АДРЕСА_2 , тобто у гуртожитку Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка Всеволода Лазаряна, який не межує з адресою, за якою проводився обшук, та прибули разом із працівниками Служби безпеки України, що вказує на те, що обидва поняті не відповідають вимогам щодо неупередженості;

- вилучене майно не відповідає критеріям визначених у статті 98 КПК України, а тому не може вважатися речовими доказами;

- слідчим не доведено наявність будь-якої правової підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, тобто слідчий у своєму клопотанні про арешт майна від 22.11.2024 обмежився єдиним реченням, що «У ході вказаної слідчої дії та розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказаний предмет містить відомості, які можуть бути використані як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження», зазначаючи мету арешту - збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), однак про який саме предмет із 6 (шести) вилучених йде мова та які саме відомості нібито містить останній, слідчим не зазначено;

- ні клопотання про арешт майна, ні постанова про визнання вищезазначеного майна речовими доказами не містить будь-якої інформації про проведення та/або ініціювання проведення слідчих дій із вказаним майном у даному кримінальному провадженні, у тому числі експертного дослідження (абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України), що свідчить про відсутність будь-якого оперативного інтересу до вказаного майна.

Суд, дослідивши вказане клопотання, заслухавши думку слідчого, пояснення захисника та власників майна, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000157 від 08.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені на даний час особи, ймовірно, з числа представників спецслужб російської федерації, за допомогою месенджерів для спілкування вчиняють дії, спрямовані на пошук осіб, в тому числі неповнолітніх, з метою їх подальшого залучення для виконання завдань, спрямованих на збір інформації щодо об`єктів, які мають важливе народногосподарське та/або оборонне значення, задля подальшого вчинення дій, спрямованих на ослаблення держави Україна, в умовах воєнного стану.

В свою чергу, особа ОСОБА_16 , підшукана та залучена до співпраці зазначеними особами, розуміючи протиправність поставлених їй завдань, повідомила про вказаний факт працівникам Управління СБ України у Вінницькій області та погодилась на конфіденційне співробітництво.

В подальшому, в ході виконання особою ОСОБА_16 , під контролем співробітників УСБУ у Вінницькій області, ряду поставлених вищезазначеними особами завдань, отримано інформацію про банківські рахунки з яких перераховувались кошти за виконання поставлених завдань зі збору інформації військового характеру, встановлення засобів спостереження за військовими об`єктами. Зокрема, 09.07.2024 о 23 годині 26 хвилині, після підтвердження виконання одного із поставлених завдань зі збору інформації військового характеру, з банківського рахунку: НОМЕР_1 на банківський рахунок особи ОСОБА_16 здійснено перерахування коштів у розмірі 3 500 грн.

Встановлено, що банківський рахунок НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатом отриманої вище інформації, згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області отримано відомості з АТ КБ «Приватбанк» за банківським рахунком НОМЕР_1 . При огляді транзакцій вказаного вище банківського рахунку встановлено наявність значної кількості інших перерахувань коштів на банківські рахунки різних осіб. Відповідно до отриманої інформації за вказаним вище банківським рахунком визначено фінансовий номер НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , а вхід в додаток «Приват24» неодноразово здійснювався з мобільних терміналів Iphone 15 та Iphone 11.

Тим самим, комплексом проведених слідчих (розшукових) дій отримано інформацію про можливу співпрацю ОСОБА_5 , ймовірно, з представниками держави агресора, що полягала у перерахуванні останнім коштів за виконання завдань зі збору та подальшої передачі інформації військового характеру залученими до співпраці особами.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2024 по справі №127/37900/24 надано дозвіл старшому слідчому слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майору юстиції ОСОБА_3 та слідчим групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить: ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , де також зареєстрований і фактично проживає їх син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою відшукання і вилучення: мобільних терміналів, планшетних комп`ютерів, ноутбуків, носіїв інформації (карток пам`яті, флеш-носії, тощо), на яких наявні фото, відеоматеріали його протиправної діяльності, контакти, листування, ймовірно з представниками спецслужб російської федерації, банківських карт, документальних матеріалів, чорнових записів, блокнотів, записників, а також інших предметів, речей та документів, що можуть мати значення для даного провадження..

В подальшому, 21.11.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та їх сина ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук під час якого виявлено та вилучено належні ОСОБА_5 : мобільний телефон Samsung S/N НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , мобільний телефон Iphone в корпусі сірого кольору, мобільний телефон Iphone в корпусі бежевого кольору MODEL A1586, мобільний телефон марки Iphone S в корпусі сірого кольору MODEL A1688, ноутбук марки ASUS, MODEL G5131, S/N НОМЕР_6 , карта пам`яті Wibranol, об`ємом 8 GB, на яку скопійовано 54 файли з ПК, об`ємом 8,62 mb.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000157 від 08.07.2024, іншими документами доданими на обґрунтування клопотання, а також оглянутими матеріалами кримінального провадження №0000157.

Постановою слідчого від 21.11.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час обшуку є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

З огляду на зазначене слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000157 від 08.07.2024, шляхом проведення усіх можливих та необхідних слідчих та процесуальних дій, зняти інформацію з мобільного телефону Samsung S/N НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , мобільного телефону Iphone в корпусі сірого кольору, мобільного телефону Iphone в корпусі бежевого кольору MODEL A1586, мобільного телефону марки Iphone S в корпусі сірого кольору MODEL A1688, ноутбуку марки ASUS, MODEL G5131, S/N NANRKD00409942C - та після її зняття передати вищевказане майно на відповідальне зберігання власникам.

Посилання власників вилученого майна та адвоката ОСОБА_6 з приводу того, що обшук був проведений за адресою, відмінною від зазначеної в ухвалі слідчого судді, судом до уваги не приймається, враховуючи наступне.

Як зазначено вище та встановлено судом, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2024 по справі №127/37900/24 надано дозвіл старшому слідчому слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майору юстиції ОСОБА_3 та слідчим групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить: ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , де також зареєстрований і фактично проживає їх син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, саме за адресою: АДРЕСА_3 , слідчим суддею було надано дозвіл на проведення обшуку та саме за цією адресою він проведений.

При цьому, власники майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були присутні при проведенні обшуку та не заперечували, що квартира за вказаною адресою належить їх родині.

В той же час, та обставина, що в ухвалі слідчого судді, після адреси, за якою надано дозвіл на проведення обшуку в дужках зазначено "вул. Кірова", тоді як необхідно було зазначити "просп. Кірова" не має правового значення та свідчить лише про можливу описку допущену судом.

Посилання адвоката ОСОБА_6 на те, що обшук проводився неуповноваженими особами також судом не приймаються до уваги, враховуючи наступне.

Як уже неодноразово зазначалося, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2024 по справі №127/37900/24 надано дозвіл старшому слідчому слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майору юстиції ОСОБА_3 та слідчим групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить: ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , де також зареєстрований і фактично проживає їх син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до частини першої статті 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором.

Як слідує з протоколу обшуку від 21.11.2024 останній проведено старшим слідчим слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майором юстиції ОСОБА_3 .

Отже, в межах наданого слідчим суддею дозволу та з урахуванням положень частини першої статті 236 КПК України старшим слідчим слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_17 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, та обставина, що слідча дія здійснювався за участі двох працівників Служби безпеки України, а саме старшого оперуповноваженого Жмеринського МРВ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_12 та співробітника УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_13 не спростовує того, що обшук проводився слідчим.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 40 КПК України слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам, а відтак залучення слідчим працівників оперативних підрозділів при проведенні обшуку не суперечить вимогам КПК України.

Посилання власників вилученого майна та адвоката ОСОБА_6 на те, що при проведенні обшуку порушено право на захист власників майна є безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу.

Як слідує з протоколу обшуку від 21.11.2024 власники квартири за якою проводився обшук виявили бажання залучити захисника для проведення слідчої дії та такий захисник - адвокат ОСОБА_6 прибув до місця проведення обшуку, приймав у ньому участь та виклав письмово свої зауваження, проведеного обшуку, які є додатком до протоколу обшуку.

Посилання власників вилученого майна та адвоката ОСОБА_6 з приводу того, що обшук проводився під час ракетного обстрілу та повітряної тривоги, у період реальної безпосередньої загрози життю та здоров`ю власників житла, судом також не приймається до уваги, оскільки такі обставини, в умовах сьогодення нажаль стали буденними, та наявність таких обставин жодним чином не впливає на правомірність та результати проведеного обшуку.

Посилання адвоката ОСОБА_6 з приводу того обшук проводився за відсутності неупереджених понятих є безпідставними оскільки такі посилання є лише припущенням адвоката.

Що стосується посилань адвоката з приводу того, що вилучене майно не відповідає критеріям визначених у статті 98 КПК України, а тому не може вважатися речовими доказами, то цим обставинам уже надано оцінку слідчим суддею, про що зазначено вище.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 167, 168, 170, 172, 173, 234, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити

Накласти арешт на майно, яке вилучено 21.11.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон «Samsung», S/N НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , мобільний телефон «Iphone», в корпусі сірого кольору, мобільний телефон «Iphone», в корпусі бежевого кольору, MODEL A1586, мобільний телефон марки «Iphone S», в корпусі сірого кольору, MODEL A1688, ноутбук марки «ASUS», MODEL G5131, S/N НОМЕР_6 , карту пам`яті Wibranol, об`ємом 8 GB, на яку скопійовано 54 файли з ПК, об`ємом 8,62 mb.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000157 від 08.07.2024, шляхом проведення усіх можливих та необхідних слідчих та процесуальних дій, зняти інформацію з мобільного телефону Samsung S/N НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , мобільного телефону Iphone в корпусі сірого кольору, мобільного телефону Iphone в корпусі бежевого кольору MODEL A1586, мобільного телефону марки Iphone S в корпусі сірого кольору MODEL A1688, ноутбуку марки ASUS, MODEL G5131, S/N НОМЕР_6 - та після її зняття передати вищевказане майно на відповідальне зберігання власникам.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя