У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5

на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2024 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 09 січня 2025 року включно.

Визначено заставу у сумі 49620 грн, за умови внесення якої покладено обов`язки: не відлучатися із населеного пункту смт. Арбузинка, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими, окрім, як під час судових засідань; здати при наявності на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_5 не погоджується з обвинуваченням та вважає, що воно ґрунтується на припущеннях.

На думку апелянта ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені.

Також апелянт не згоден з розглядом судом кримінального провадження у відношенні нього.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді в Арбузинському районному суді Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №30000130 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів, яке обґрунтоване тим, що на даний час існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на слідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, які існували при застосуванні вказаного запобіжного заходу. Враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, не має міцних соціальних зв`язків.

Також існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, так як обвинувачений на момент затримання не був працевлаштований, офіційних доходів не мав, неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, тривалий час свого життя провів у місцях позбавлення волі.

Крім того, суд дійшов висновку що ризик впливу обвинуваченого на свідків наразі перестав існувати, оскільки останні допитані судом у судовому засіданні.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник та прокурор надіслали клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Обвинувачений повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, заяву про бажання брати участь під час апеляційного розгляду не подавав.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

З наданих матеріалів до суду апеляційної інстанції вбачається, що на розгляді в Арбузинському районному суді Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №30000130 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів, в обґрунтування якого зазначено, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, залишаються та можуть зашкодити виконанню процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положення ч. 2 ст. 422-1 КПК України встановлюють, що суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду першої інстанції: 1) ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою; 2) клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Отже, апеляційний суд, по суті, позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення, оскільки, окрім як дослідивши клопотання про продовження строку тримання під вартою, ухвалу суду щодо продовження запобіжного заходу, а також, в деяких випадках, копію обвинувального акту та журналу судових засідань, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких доказів, що можуть бути підставою для продовження або застосування запобіжного заходу у судовому засіданні.

Зважаючи на обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, його ступінь тяжкості, а також можливого строку покарання, який може бути йому призначений у разі визнання винуватим, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та прийнятим з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, оскільки є об`єктивні підстави вважати, що до наразі існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що на даний час продовжують існувати передбачені ст. 177 КПК України ризики вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, не має міцних соціальних зв`язків.

Колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також обставин та характеру інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, судом першої інстанції прийняте законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення, а стосовно ОСОБА_5 наразі неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року обвинуваченого ОСОБА_5 видалено з зали засідання на весь час судового розгляду кримінального провадження через порушення порядку у залі судового засідання відповідно до норм ч. 1 ст. 330 КПК України. Тому доводу апелянта щодо порушення його прав судом є безпідставними.

За наведеного, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2024 року щодо ОСОБА_5 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6