ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/5702/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/2263/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу прокурора стажиста на посаді прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 вересня 2024 року про відмову в задоволенні подання Лозівського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківської області про приведення вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_7 , у відповідність до вимог закону, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні подання Лозівського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про приведення вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_7 , у відповідність до вимог закону.

Не погодившись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Лозівського міськрайонного суду м. Харкова від 26.09.2024 скасувати, ухвалити нову, якою задовольнити подання Лозівського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно ОСОБА_7 та звільнити його від призначеного судом покарання на підставі частини 2 статті 74 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що Верховною Радою України 18.07.2024 прийнято Закон № 3886-IХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024.

Цим Законом внесено зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на 2023 рік становить 2 684 гривень, вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2023 ОСОБА_7 засуджено за частиною 4 статті 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення 31.07.2023, спричинивши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1 595 гривень 33 копійок.

Прокурор зазначає, що вказане діяння не може вважатись кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого ОСОБА_7 засуджений зазначеним вироком, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено адміністративну відповідальність, 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вважає, що судом першої інстанції не було застосовано положення закону, який має зворотню дію у часі, оскільки поліпшує становище особи, яка відбуває покарання та безпідставно відмовлено у задоволенні подання органу пробації.

Будучи належним чином повідомленим про дату та час апеляційного розгляду, учасники судового розгляду у судове засідання не прибули, причини свого не прибуття не повідомили.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності учасників судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Відповідно до частини 6 статті 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Відповідно до частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні подання Лозівського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про приведення вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2023 стосовно ОСОБА_7 у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, обґрунтував прийняте рішення тим, що подання є передчасним, з огляду на те, що на час розгляду судом першої інстанції подання, ухвалою Верховного Суду від 29.08.2024 у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555км24) було передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду питання з приводу застосування зворотної дії у часі закону України про кримінальну відповідальність до осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності Законом № 3886-ІХ, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та встановлено під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2023 за частиною 4 статті 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив 31.07.2023, та його діями потерпілому ФОП « ОСОБА_8 » було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1595 грн. 33 коп.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684 грн.

Таким чином, діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_7 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2023, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - 2 684 грн.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.09.2024 скасуванню та постановлення нової, якою подання Лозівського районного відділу№1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області стосовно засудженого ОСОБА_7 належить задовольнити. На підставі частини 2 статті 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2023 за частиною 4 статті 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Керуючись Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, частинами 1, 3 статті 5, частиною 2 статті 74 КК України, статтями 404, 405, 407, 419 537, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 вересня 2024 року скасувати та постановити нову.

Подання Лозівського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про приведення судового рішення стосовно ОСОБА_7 у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 задовольнити.

На підставі частини 2 статті 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2023 за частиною 4 статті 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: