печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника відділу прокуратури відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000543 від 26.06.2024,-

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2024 року заступник начальника відділу прокуратури відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000543 від 26.06.2024 на майно, а саме: автомобіль RENAULT DOKKER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на праві власності належить ТОВ «ХАЙВЕЙ», із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000543 від 26.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2024 близько 17:45 год на нерегульованому пішохідному переході, що на бульварі АДРЕСА_1 , автомобілем RENAULT DOKKER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у напрямку від вулиці Володимирської до площі Галицької, скоєно наїзд на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження.

26.06.2024 в період часу з 20:40 год до 21:20 год проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, під час якого оглянуто та вилучено автомобіль RENAULT DOKKER, реєстраційний номер НОМЕР_3 . При здійсненні огляду зафіксовано механічні пошкодження на автомобілі, що виникли під час ДТП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль RENAULT DOKKER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на праві власності належить ТОВ «ХАЙВЕЙ», місце реєстрації якого: АДРЕСА_2 .

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 від 27.06.2024 вищезазначений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000543 від 26.06.2024.

У зв`язку із викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно. Застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження необхідне для забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення судових експертиз в рамках розслідування даного кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Представник володільця майна надав суду письмові заперечення, згідно з якими зазначив, що стороною обвинувачення при поданні клопотання не було дотримано приписи ст. ст. 2, 7, 16, 40, 168 ч. 5 ст. 171 КПК України. Звернув увагу слідчого судді, що на даний момент даний атомобіль було передано ТОВ "Хайвей" на потреби Збройних сил України.

Згідно ч.1ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя визнав за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність прокурора, представника власника майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, приходить до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядкуст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимогст. 89 КК Українипід час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором в клопотанні приведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України, тобто є доказом злочину, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження, зникнення цього майна

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, тимчасово вилучене майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого майна.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Однак в силу положень ч. 4 ст. 173 КПК України таке обмеження не повинно призвести до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

За таких обставин клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно - автомобіля марки "RENAULT DOKKER", реєстраційні номерні знаки НОМЕР_3 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , на праві власності належить ТОВ "ХАЙВЕЙ" із забороною його відчуження.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

В іншій частині клопотання прокурором не обґрунтоване.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки "RENAULT DOKKER", реєстраційні номерні знаки НОМЕР_3 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , на праві власності належить ТОВ "ХАЙВЕЙ" із забороною його відчуження.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1