Справа №333/9363/24
Провадження №1-кс/333/3066/24
УХВАЛА

Іменем України

11 листопада 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, у режимі відеоконференції, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що 10.10.2024 року ТУ ДБР у м.Мелітополі розглянуло його звернення з повідомленням про вчинений злочин працівником ДВБ НП, яке підпадає окремо під ст.ст.367, 396, 109 КК України. Його повідомлення про вчинений злочин працівниками ТУ ДБР у м.Мелітополі згідно з вимогами, визначеними ст.214 КПК України, не внесено.

Особа, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, а також суду повідомив, що 14.05.2024 року його побив працівник поліції - оперуповноважений ДСР НПО ОСОБА_4 , бив головою об стіну. У лікарні йому встановили діагноз: забій м`яких тканин, що підтверджується відповідними медичними документами. У зв`язку з цим, просив слідчого суддю на підставі ч.6 ст.206 КПК України доручити відповідному органу досудового розслідування провести перевірку вказаних фактів.

Керівник першого слідчого відділу ТУ ДБР у м.Мелітополі або інша уповноважена особа, будучи повідомленим своєчасно і належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду таких скарг, слідчий суддя вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у їх відсутність.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Мелітополі з повідомленням з вх.№ 11017зкп/мл-2024 від 10.10.2024 року щодо неправомірних дій начальника Запорізького управління ДВБ НП України.

Листом вих.№11017зкп/мл-2024/17-02-10922/24 від 15.10.2024 року, керівником першого слідчого відділу (з дислокацією в АДРЕСА_1 , було повідомлено ОСОБА_3 , що за результатами розгляду наданого ним повідомлення встановлено відсутність достатніх підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування, так як звернення не містить об`єктивних даних, які би свідчили про вчинення будь-якого кримінального правопорушення з боку начальника Запорізького управління ДВБ НП України, пов`язане з незгодою заявника з прийнятими процесуальними рішеннями та здійснюваною діяльністю щодо його кримінального переслідування, підстави і порядок оскарження яких неодноразово роз`яснювалися скаржнику (а.с.3).

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною скаргою.

Положеннями частини 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року, норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 року у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження №51-8007км18) вказав: «… положеннями ст.3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік, визначений ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

При цьому, слідчий суддя керується змістом права на доступ до правосуддя та ефективний судовий захист, бере до уваги висновки Європейського суду з прав людини у справі «Мушта проти України», де «Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення… Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями».

Як зазначено у листі ТУ ДБР у м.Мелітополі, заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення не відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, не містить об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення будь-якого кримінального правопорушення з боку начальника Запорізького управління ДВБ НП України, пов`язане з незгодою заявника з прийнятими процесуальними рішеннями та здійснюваною діяльністю щодо його кримінального переслідування, підстави і порядок оскарження яких неодноразово роз`яснювалися скаржнику. Протилежне ОСОБА_3 у судовому засіданні доведене не було. На запитання слідчого судді у судовому засіданні скаржник об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.367, 396, 109 КК України, начальником Запорізького управління ДВБ НП України, суду не зазначив.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи, викладені у скарзі ОСОБА_3 щодо вчинення начальником Запорізького управління ДВБ НП України кримінального правопорушення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та зводяться до незгоди із тактикою проведення окремих слідчих та процесуальних дій під час досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку, що підстави для внесення відомостей за даною заявою до ЄРДР та відповідно зобов`язання уповноваженої особи ТУ ДБР вчинити такі дії відповідно до ст.214 КПК України, відсутні.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

З урахуванням проходження тривалого часу, вжиття заходів, передбачених п.1 та п.3 ч.6 ст. 206 КПК України, на даному етапі, слідчий суддя вважає недоцільним.

Отже, враховуючи усну заяву ОСОБА_3 слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснити перевірку інформації, викладеної в усних поясненнях ОСОБА_3 під час розгляду даної скарги, щодо застосування до нього 14.05.2024 року працівниками поліції фізичного насильства.

Керуючись ст.ст.206, 303, 306-307 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити повністю.

Зобов`язати Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснити перевірку інформації, викладеної в усних поясненнях ОСОБА_3 під час розгляду даної скарги, щодо застосування до нього 14.05.2024 року працівниками поліції фізичного насильства.

Копію ухвали для організації виконання направити Директору Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1