Справа № 946/7781/24
Провадження № 1-кс/946/2398/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділення №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Відділенням № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001283 від 23.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 23.09.2024 о 17.26 годині до ЧЧ ВП №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення з органів охорони здоров`я про вогнепальне поранення у грудну клітину Рожкова, 84 роки. В ході виїзду слідчо-оперативної групи за адресою: АДРЕСА_1 , попередньо встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив в себе один постріл у грудну клітину з мисливської рушниці за допомогою кочерги, внаслідок чого отримав поранення не сумісне з життям, від якого помер у Кілійській районній лікарні.

Першочерговими слідчими діями слідчо-оперативної групи став виїзд на місце події та огляд місця події, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де зафіксовано обстановку на місці події, під час якого в приміщенні квартири було виявлено та вилучено: рушницю, ймовірно типу ІЖ-27 ЕМ, яку поміщено до картонної коробки та опечатано, металеві кулі ймовірно дріб від набою, які було поміщено до спеціального сейф-пакету № FPS 5011133, металевий предмет схожий на кочергу, яку упаковано до паперового конверту НПУ, змив плями бурого кольору, який поміщено до паперового конверту НПУ, два набої в кількості 2 штуки, які було вилучено з рушниці під час її огляду, які упаковано до різних сейф-пакетів, а саме набій під № 1 упаковано до спеціального сейф-пакету № FPS 5011132, другий упаковано до спеціального сейф-пакету № ВУМ 1003717.

В подальшому, постановою слідчого відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 вилучене в ході огляду місця події майно, а саме: рушницю ймовірно типу ІЖ-27 ЕМ, яку поміщено до картонної коробки та опечатано, металеві кулі ймовірно дріб від набою які було поміщено до спеціального сейф-пакету № FPS 5011133, металевий предмет схожий на кочергу, яку упаковано до паперового конверту НПУ, змив плями бурого кольору, який поміщено до паперового конверту НПУ, два набої в кількості 2 штуки, які було вилучено з рушниці під час її огляду, які упаковано до різних сейф-пакетів, а саме набій під № 1 упаковано до спеціального сейф-пакету № FPS 5011132, другий упаковано до спеціального сейф-пакету № ВУМ 1003717 визнано у вказаному кримінальному провадженні речовими доказами та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Як посилається слідчий, виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно, а саме: рушницю ймовірно типу ІЖ-27 ЕМ, яку поміщено до картонної коробки та опечатано, металеві кулі ймовірно дріб від набою які було поміщено до спеціального сейф-пакету № FPS 5011133, металевий предмет схожий на кочергу, яку упаковано до паперового конверту НПУ, змив плями бурого кольору, який поміщено до паперового конверту НПУ, два набої в кількості 2 штуки, які було вилучено з рушниці під час її огляду, які упаковано до різних сейф-пакетів, а саме набій під № 1 упаковано до спеціального сейф-пакету № FPS 5011132, другий упаковано до спеціального сейф-пакету № ВУМ 1003717, зберегли на собі сліди злочину та вони визнані постановою слідчого як речовий доказ у кримінальному провадженні, і без цих складових не можливо буде в подальшому прийняти об`єктивне рішення по кримінальному провадженню.

Слідчий та прокурор про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явились, в клопотанні зазначили про розгляд справи без їх участі.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказане майно, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, є тимчасово вилученим майном, оскільки зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та використовувалось як предмети та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а тому мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження. Частиною 7 цієї ж статті визначено, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно, а саме: рушницю, ймовірно типу ІЖ-27 ЕМ, яку поміщено до картонної коробки та опечатано, металеві кулі ймовірно дріб від набою, які було поміщено до спеціального сейф-пакету № FPS 5011133, металевий предмет схожий на кочергу, яку упаковано до паперового конверту НПУ, змив плями бурого кольору, який поміщено до паперового конверту НПУ, два набої в кількості 2 штуки, які було вилучено з рушниці під час її огляду, які упаковано до різних сейф-пакетів, а саме набій під № 1 упаковано до спеціального сейф-пакету № FPS 5011132, другий упаковано до спеціального сейф-пакету № ВУМ 1003717.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1