Провадження № 1-в/744/24/2024
Єдиний унікальний номер 744/926/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області подання начальника Новгород-Сіверського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність з діючим законодавством стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Семенівка Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, ніде не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

засудженого вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2022 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України до остаточного покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України від відбування покарання звільненого з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання начальника Новгород-Сіверського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_5 про приведення вироку Семенівського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2022 року відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність з діючим законодавством.

В обґрунтування подання зазначено, що з 14 липня 2022 року на обліку у Новгород-Сіверському районному секторі № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області перебуває звільнений від відбування покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_4 , відповідно до вироку Семенівського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2022 року. Посилаючись на вимоги п. 13 ч.1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України, ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України, Закон України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, представник органу пробації просить привести вирок суду у відповідність до чинного законодавства.

У судове засідання представник органу пробації, начальник Новгород-Сіверського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_5 , не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, подав до суду письмову заяву, за змістом якої вимоги подання підтримав та просив їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні також не заперечував проти задоволення подання.

Заслухавши прокурора та засудженого, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2022 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до остаточного покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки та на підставі ст. ст. 75, 76 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Як встановлено цим вироком суду, 09 серпня 2021 року близько 19 години 20 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на ганку будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9», об`ємом пам`яті 4/64 Гб, який належить ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому, згідно висновку експерта № CЕ-19/125-21/7514-ТВ від 26 серпня 2021 року, матеріальних збитків на суму 3593 (три тисячі п`ятсот дев`яносто три) гривні 00 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14 вересня 2021 року ОСОБА_4 у денний час, більш точного часу в ході дізнання не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, умисно, таємно та повторно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки ZTE Blade А3 2020 1/32 GB NFC Blue, сірого-блакитного кольору, об`ємом пам`яті 1/32 ГБ, який належить ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому, згідно висновку експерта № 4711/21-24 від 11 жовтня 2021 року, матеріальних збитків на суму 1469 (одна тисяча чотириста шістдесят дев`ять) гривень 30 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

На час, до якого відносяться вчинені ОСОБА_4 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2021 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2021 в сумі 2270 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2021 році складала 1135 грн. (2270 грн. х 50%).

Положеннями ст. 185 Кримінального кодексу України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах Кримінального кодексу України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України у п. 25 Постанови «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 № 10, розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. Злочинне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, розтрати або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (статті 185, 190 та 191 КК) слід відрізняти від такого адміністративного правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна (стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009, у 2021 році на час, до якого відносяться вчинені ОСОБА_4 діяння, а саме 09.08.2021 та 14.09.2021, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 454 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 454 грн., то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-IX від 18.07.2024).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація діяння, яке полягає у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення діяння, що у даному випадку на 2021 рік становить 2270 гривень (1135 х 2), а відтак суд доходить висновку, що усунена караність одного з діянь, за яке ОСОБА_4 засуджений, оскільки вартість майна за вчинення 14.09.2021 крадіжки, за яку він засуджений за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2022 року у справі № 744/9265/21 становить 1469 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для 2021 року 2270,00 грн (50 % * 2270,00 грн х 2 = 2270,00 грн), у зв`язку з чим ОСОБА_4 підлягає звільненню судом від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Разом з тим, друге з діянь, за яке засуджений ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме крадіжка, вчинена ним 09 серпня 2021 року на суму 3593 (три тисячі п`ятсот дев`яносто три) гривні 00 копійок, під дію Закону № 3886-IX від 18.07.2024 не підпадає.

Відтак, на день розгляду клопотання діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 залишається вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений перевищує граничну вартість майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_4 згідно вироку Семенівського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2022 року за епізодом від 09 серпня 2021 року здійснив викрадення майна на суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ залишається кримінально-караним на цей час, суд дійшов висновку, що вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2022 року у кримінальному провадження № 1-кп/744/13/22 (єдиний унікальний № 744/926/21) слід привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18 липня 2024 року.

Зокрема, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2022 року за ч. 1 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 74 КК України, ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Подання начальника Новгород-Сіверського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність з діючим законодавством стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2022 року у кримінальному провадження № 1-кп/744/13/22 (єдиний унікальний № 744/926/21) привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

ОСОБА_4 вважати засудженим за вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2022 року за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України із призначенням покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Початок іспитового строку рахувати ОСОБА_4 з дати ухвалення вироку, тобто з 08 червня 2022 року.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Семенівський районний суд Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1