Справа № 309/1328/24
Провадження № 1-кп/309/79/24
02 жовтня 2024 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
Прокурором ОСОБА_3 подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання вмотивовано тим, що 12.12.2023 року біля 23.00 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , де з метою заволодіння чужим майном, застосувавши фізичну силу та висловлюючи погрози застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, зірвали з вух потерпілої ОСОБА_9 золоті сережки та з шиї потерпілої золотий ланцюжок, а також викрали мобільний телефон марки «Самсунг» жовтого кольору.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
На даний час виникло питання щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .
При цьому слід врахувати вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України; відсутність нарікань на вік та стан здоров`я; відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи.
Відтак, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вважає, що менш суворий запобіжний захід не достатній для запобігання вище вказаним ризикам.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити. Зважаючи на тяжкість покарання яке загрожує ОСОБА_5 , відсутність міцних соціальних зв`язків, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання. Просить застосувати до нього домашній арешт.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисника. Просить відпустити його додому, у нього є дитина і жінка.
У судовому засіданні інший обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 своєї думки з приводу клопотання прокурора не висловили.
Заслухавши думку учасників процесу суд дійшов висновку.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1 - п. 11 частини 1 вказаної статті.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 висунуто обвинувачення за ч.4 ст. 187 КК України.
В ході обговорення питання доцільності продовження строку запобіжного заходу, відносно обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає в АДРЕСА_1 , не одружений, не працюючий, раніше не судимий.
На цей час, свідки в даному кримінальному провадженні не допитані, обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані ст. 177 , п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.
При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.
Обставини регламентовані ст. 178 КПК України, у світлі даних про обвинуваченого, у поєднанні з характером висунутого обвинувачення та проведеним комплексом досліджених, у цій справі, доказів, та тих, які тільки мають бути в ньому вчинені, самі по собі, навіть, при їх дійсній наявності, не можуть бути такими, що вказують на відсутність передумови визначеної п. 3 ч. 1 ст. 194 зазначеного Кодексу, у цій ситуації, так як є доведеною наявність обставин визначених ст. 177 КПК України.
Також, в судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому судом було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії, який, у цей період, закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.
Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 315 КПК України.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`який запобіжний заході для запобігання наявним ризикам.
Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.
При цьому суд враховує, тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а тому на думку застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Поряд з цим, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, суд серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно.
Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.
Так, у цій справі, строк утримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строку утримання під вартою відповідає критерію розумності.
З огляду на що, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними ст.ст. 177, 178, 183, 199, КПК України, клопотання прокурора задовольнити, та продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строків визначених КПК України.
Беручи до уваги вищенаведене, виходячи з необхідності уникнення ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймаючи до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту не відпали, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 з врахуванням положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", а також того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, вважаю за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави.
Керуючись ст. 177, 181, 199, 331, 376, 492 Кримінального процесуального кодексу України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає в АДРЕСА_1 , строком на 60 діб - з 06 жовтня 2024 року по 04 грудня 2024 року включно, без визначення застави.
Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копія ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Повний текст ухвали виготовлено 02 жовтня 2024 р. о 13 год. 20 хв.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1