Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/392/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області, апеляційну скаргу прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2024 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, працює не офіційно, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 13 липня 2024 року до 9 вересня 2024 року, в період з 19 години 00 хвили до 07 години 00 хвилин. Покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2024 року, щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 13 липня 2024 року до 9 вересня 2024 року, в період з 19 години 00 хвили до 07 години 00 хвилин. Покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування менш суворих видів заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Злочин, у якому пред`явлено ОСОБА_7 повідомлення про підозру є: умисним, тяжким. Об`єктом посягання є найвищі соціальні цінності: недоторканість життя та здоров`я людини. Підозрюваний усвідомлює суспільну небезпеку інкримінованих йому дій, готовий сприяти в лікуванні потерпілого.

ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Разом з тим, сторона обвинувачення не надала доказів умисного переховування та реальних ризиків невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи слідчого ґрунтуються лише на припущеннях, тому не використовуються при доказуванні. Таким чином, не існує законних передумов стверджувати, про ризик ухилення. Навпаки, дії підозрюваного свідчать про його прагнення об`єктивно дослідити докази, бажанні допомогти слідству.

Підозрюваний має молодий вік раніше не судимий, має сім`ю. Матеріали клопотання не містять доказів про намір ухилитись від явки до слідчого. Підозрюваний сприяє слідству, суспільну небезпеку усвідомлює, запевняє у недопущенні у майбутньому вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, обіцяє виконувати всі покладені на нього процесуальні обов`язки.

Також, не існує ризику вчинення підозрюваним нового злочину. З урахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваного, разового характеру інкримінованої події, слідчий суддя дійшов висновку, що на час проведення досудового розслідування ОСОБА_7 достатньо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням його під вартою, застосувавши останньому тримання під домашнім арештом, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу у якій просить ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.07.2024, скасувати.

Постановити ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що у клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначені ризики, які передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та суду; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також, слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до кримінально-правової кваліфікації відносять до тяжких та передбачає відповідальність у вигляді позбавленням волі від 5 до 8 років, що може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби не може гарантувати ризик переховування від слідства для уникнення від можливого покарання, так як при ньому особа не знаходиться під постійним контролем з боку відповідних державних органів.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Перевіркою матеріалів клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0001957, відомості про яке внесені до ЄРДР 12.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

12.07.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у вчиненні нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він 11.07.2024 близько 21 години 00 хвилин, знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , біля під`їзду №3, де між ним та ОСОБА_8 виникла сварка в ході якої, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_7 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 діючи умисно наніс один удар кулаком лівої руки в область щелепи справа, від якого ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав. У результаті неправомірних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, згідно довідки КНП «КОЛ КОР» від 12.07.2024, у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, перелом основи черепа, епідуральний крововилив, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України регламентовано, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Із вказаним висновком слідчого судді місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Разом з тим, сторона обвинувачення не надала доказів умисного переховування та реальних ризиків невиконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зокрема, органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний має намір переховуватися від слідства. Окрім того, відсутні відомості про спроби ОСОБА_7 змінити місце реєстраційного обліку, проживання, навчання. Також, не існує ризику вчинення підозрюваним нового злочину.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, особи підозрюваного, має молодий вік раніше не судимий, має сім`ю, разового характеру інкримінованої події, слідчий суддя дійшов правильного висновку що на час проведення досудового розслідування ОСОБА_7 достатньо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та застосував підозрюваному тримання під домашнім арештом. Саме такий вид запобіжного заходу в достатній мірі забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, забезпечить реалізацію прав на свободу, працю та можливість контролювати його дії з боку правоохоронних органів.

За таких обставин, запобіжний захід у виді домашнього арешту є співмірним з особою ОСОБА_7 та обставинами пред`явленої йому підозри, буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів передбачених ст. 177 КПК України, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів переконана у достатності обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як доведені під час розгляду клопотання обставини, дають підстави вважати, що застосування саме домашнього арешту, зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечить виконання покладених на ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.

Посилання наведенні в апеляційній скарзі прокурора на тяжкість інкримінуємого кримінального правопорушення ОСОБА_7 , на переконання колегії суддів не є безумовною підставою для обов`язкового застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної.

Зокрема, практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Інших переконливих доводів, щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі прокурора не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою щодо ОСОБА_7 , оскільки при розгляді клопотання не доведені обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді, слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2024 року, якою стосовно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 13 липня 2024 року до 9 вересня 2024 року, в період з 19 години 00 хвили до 07 години 00 хвилин, покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4