УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України підполковника юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0001009 від 21.06.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Конотопу, Сумської області, громадянину України, з вищою освітою, не одруженому, маючому на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження, працюючому на посаді заступника керівника Вінницької митниці, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , (гуртожиток), проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в :

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України підполковника юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0001009 від 21.06.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001009 від 21.06.2023 за підозрою ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368; ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В межах якого 09.07.2024 ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Сторона обвинувачується посилається на те, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу допиту як свідка ОСОБА_11 ; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 01.04.2024 відповідно до якого ОСОБА_4 помістив в сумку ОСОБА_11 конверт білого кольору в якому знаходилось 5000 доларів США; протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дій - аудіо-відео контролю особи стосовно ОСОБА_11 ; відповідей ГУ «Д» ДЗНД СБ України на доручення в порядку ст. 40 КПК України та іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Сторона обвинувачення посилається на те, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 необхідна для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ризику незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення нових кримінальних правопорушень та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При цьому, сторона обвинувачення порушує питання про визначення розміру застави в розмірі 1600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 4 844 800,00 (чотири мільйони вісімсот сорок чотири тисячі вісімсот) грн.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, з мотивів у ньому наведеним та просив задовольнити.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували щодо задоволення клопотання, вважаючи клопотання прокурора необґрунтованим, ризики відсутніми, підозру непідтверджену належними та допустимими доказами, вважають, що наявні ознаки провокації, запропонований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою занадто суворим, а запропонована застава для нього та його родини є занадто непомірною, у зв`язку із чим, просили відмовити у задоволенні клопотання та за необхідності застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав виступ захисників.

Вивчивши клопотання, додатки до нього, заслухавши прокурора, захисників, підозрюваного, суд дійшов наступних висновків.

Згідно положень, ч. 4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує прокурор, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч.1 ст.194 КПК, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.

Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як убачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, у провадженні Головного слідчого управлінням СБ України перебуває кримінальне провадження № 0001009 від 21.06.2023, за підозрою ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368; ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, в межах якого слідчий за погодженням із прокурором звернулись до слідчого судді з клопотання про застосуванням запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .

В межах даного кримінального провадження 09.07.2024 о 17 год. 20 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно з даними повідомлення про підозру від 09.07.2024, ОСОБА_4 підозрюється у наданні неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням свого службового становища, службовій особі, яка займає відповідальне становище, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

На підтвердження обґрунтованості такої підозри ОСОБА_4 слідчий та прокурор посилаються на зібрані у кримінальному провадженні докази, перелік яких наведений у клопотанні, про що судом також зазначено вище.

Аналізуючи надані слідчому судді для вивчення копії матеріалів кримінального провадження на обґрунтування підозри повідомленої ОСОБА_4 в обсязі долученому до клопотання, а саме дані, які містяться в процесуальних документах та протоколах слідчих дій, слідчий суддя вважає, що вони формально вказують про причетність, останнього до вчинення протиправних дій, відповідальність за які, передбачена законом про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 3 ст. 369 КК України.

Також судом враховано позицію викладену у рішенні ЄСПЛ від 09.06.1998 у справі «Тейксієра де Кастро проти Португалії», яка стосувалась засудження заявника за торгівлю наркотиками в результаті провокації агентів поліції, де суд відзначив, що «використання агентів під прикриттям повинно бути обмежено, а також мають бути надані гарантії навіть у справах, що стосуються боротьби із обігом наркотиків. Безсумнівно, що зростання організованої злочинності вимагає відповідних заходів, проте право на справедливе судочинство займає провідне місце (див. рішення від 17.01.1970 у справі «Делькорт проти Бельгії», п. 25) та не може бути принесено у жертву доцільності. Загальні вимоги справедливості, висловлені у ст. 6, застосовуються до проваджень у всіх формах кримінального обвинувачення, від самого простого до найбільш складного. Суспільний інтерес не може виправдати використання доказів, отриманих в результаті поліцейського підбурювання» (див. п.36). Приймаючи рішення у цій справі про порушення Португалією п. 1 ст. 6 Конвенції, суд наголосив, що «... немає підстав вважати, що без їх втручання (агентів) його (злочин) було б скоєно. Таке втручання та його використання у сумнівному кримінальному провадженні означало з самого початку, що заявника було остаточно позбавлено права на справедливий судовий розгляд. Відповідно, мало місце порушення п. 1 ст. 6 Конвенції».

Отже, в ході подальшого досудового розслідування має також бути перевірена роль та обсяг втручання так званого «агента» та можливість вчинення кримінального правопорушення за відсутності такого втручання.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

А тому, беручи до уваги наведе вище, слідчий суддя вважає, що характер інкримінованих діянь їх тяжкість, а також завдані збитки виправдовує необхідність здійснення подальшого розслідування даного кримінального провадження та застосування заходів забезпечення, разом із тим, враховуючи роль підозрюваного ОСОБА_4 та встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу відносно останнього.

Отже, відповідно до ст. 178 КПК України слідчим суддею враховується вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме, наявність на утриманні неповнолітньої дитини 2016 року народження, матеріальний стан, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Суд, враховуючи можливість настання ризиків, зазначених у клопотанні, а саме: можливість підозрюваного уникнути від слідства та суду; незаконно вливати на свідків, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні; сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , на які послався слідчий у клопотанні, а прокурор під час судового засідання, слідчий суддя враховує, те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність, яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Разом із тим, тяжкість кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 не може бути безумовною підставою для застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, твердження прокурора про те, ОСОБА_4 при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу буде переховуватись від органів досудового слідства, сховає документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або вчинить інше кримінальне правопорушення на переконання суду є перебільшенням.

Також, на думку слідчого судді, ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може бути невільованим шляхом застосування заходу забезпечення кримінального провадження, такого як відсторонення від посади, у зв`язку із чим не вважає, що цей ризик може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик передбачений п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, суд сприймає всі докази безпосередньо та може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. А тому при застосуванні до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу не можна буде запобігти ризику його впливу на потерпілих та свідків, тощо, з метою зміни ними своїх показань наданих слідчому під час досудового розслідування.

Зважаючи на те, що слідчому судді не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та повідомлення про підозру не містить переконливих доводів про вчинення останнім кримінального правопорушення, то не доведеним є ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Отже, беручи до уваги обставини кримінального провадження за фактом здійснення корупційного злочину, сімейний та майновий стан підозрюваного, інші дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку необхідно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, з метою гарантування виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом та запобігання існуючим ризикам. Такий розмір заставу не буде завідомо неспроможним для підозрюваної та забезпечить ненастання існуючих ризиків.

Судом не встановлені обставини, за яких підозрюваному слід визначити розмір застави понад максимальної межі, зазначеної у ст. 182 КПК України.

Також, у разі внесення застави, для запобігання встановлених судом ризикам, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ р/р UA 1012089; Призначення платежу: застава за ОСОБА_4 згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2024 по справі 761/25059/24, провадження № 1-кс/761/16163/2024, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , не пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу забезпечити внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою коштів у розмірі визначеному судом на депозитний рахунок суду та надати слідчому та/або прокурору оригінал документу з відміткою банку, що це підтверджує. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, такі додаткові обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від позапроцесуального спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, як безпосередньо, так і через інших осіб;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалою слідчого судді обов`язків по 09 вересня 2024 року включно, роз`яснивши наслідки невиконання запобіжного заходу та покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець, зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та у разі невиконання обов`язків, а також у випадку коли підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або порушив інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст проголосити 15 липня 2024 року о 16 год. 55 хв.

Слідчий суддя