Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/1341/24
Провадження № 1-кс/499/29/24
У Х В А Л А

Іменем України

01 серпня 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід судді Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000323 від 19.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24 липня 29 липня 2024 року в провадження судді ОСОБА_1 передано матеріали справи за усною заявою ОСОБА_3 про відвід судді Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000323 від 19.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України.

Суд, дослідивши надані для розгляду матеріали, розглянувши дану заяву по суті прийшов до наступного висновку.

В провадженні судді Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000323 від року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні 24 липня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 висловив свою недовіру головуючому у справі та заявив йому відвід у даному кримінальному провадженні та посилався на ті обставини, що ОСОБА_4 , є сином ОСОБА_5 , який був потерпілим у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.1 ст.286 КК України, за яким його засуджено, та крім того суддя ОСОБА_4 був на місці цього ДПТ.

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_3 доставлений не був в зв`язку з короткими строками призначення даної заяви до розгляду, проте судом направлено до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» лист з клопотанням про повідомлення обвинуваченому ОСОБА_3 дати судового засідання по розгляду його заяви про відвід судді ОСОБА_4 з роз`ясненням права на проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

На час проведення судового засідання від обвинуваченого клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходило, клопотання про відкладення розгляду заяви не надав.

Інші учасники кримінального провадження також до судового засідання не з`явились, клопотань не надавали.

Суддя ОСОБА_4 надав письмові пояснення та зазначив по суті заяви, що він підтверджує ту обставину, що ОСОБА_5 є його батьком, результати розгляду кримінального провадження йому невідомі, особу ОСОБА_3 на місці ДТП він не встановлював, про те, що саме ОСОБА_3 , який є обвинуваченим в даному кримінальному порвадженні, був обвинуваченим по кримінальному провадженню де його батько був потерпілим, він не знав.

Неявка учасників справи в судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді, а отже суд вважав можливим провести розгляд за відсутності учасників, які не з`явились.

Ознайомившись із відеофіксацією ходу судового засідання у кримінальному провадженні №0000323 від 19.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України , яке мало місце 24 липня 2024 року суддею встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 висловив свою недовіру головуючому у справі судді ОСОБА_4 та заявив йому відвід у даному кримінальному провадженні та посилався на ті обставини, що ОСОБА_4 , є сином ОСОБА_5 , який був потерпілим у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.1 ст.286 КК України, за яким його засуджено, та крім того суддя ОСОБА_4 був на місці цього ДПТ, тому не може слухати дану справу.

Згідно з положеннями ст. 80 КПК України у разі наявності обставин, передбачених статтями 75, 76 КПК України, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, з наведенням вмотивованого обґрунтування може бути заявлений відвід судді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України, передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Згідно вимог ст.75 КПК України посилання обвинуваченого самі по собі не є підставою для відводу судді ОСОБА_4 . Суд вважає за необхідне звернути увагу на недоведеність посилань обвинуваченого на підстави відводу судді ОСОБА_4 .

Так у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти», ЄСПЛ вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Суд в даному випадку констатує вважає, що поведінка судді ОСОБА_4 не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що він не є безсторонньою або що йому бракує неупередженості під час розгляду №0000323 від 19.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України та взагалі не може бути підставою для відводу та будь-яких сумнівів у неупередженості судді. Крім того, немає жодної з визначених підстав для відводу судді.

Той факт, що суддя ОСОБА_4 є сином особи, яка в свій час була в статусі потерпілого від кримінального правопорушення вчиненого на той час обвинуваченим, не можуть бути підставами для обґрунтованих об`єктивних сумнівів у небезсторонності чи браку неупередженості у судді.

Згідно з п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) суддя може бути відведеним від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

В постанові від 17.09.2019 року у справі №277/599/15-к Верховний Суд виклав правову позицію щодо визначення неупередженості судді (суду). Так, в зазначеному судовому рішенні констатовано, що безсторонність (неупередженість) суду має визначатися згідно з: суб`єктивним критерієм - при врахуванні особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі; об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Враховуючи вищевикладене, з метою унеможливлення буд-яких сумнівів в об`єктивності судді, виходячи з вищевказаних положень КПК України, Бангалорських принципів поведінки суддів, рішень ЄСПЛ, для усунення можливих сумнівів щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення, відповідно до принципів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою уникнення у майбутньому сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду даної справи та виключення будь-яких сумнівів щодо дотримання судом принципів законності, враховуючи позицію обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, а також для того, щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді ОСОБА_4 під час вирішення кримінального провадження №0000323 від 19.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України суддя задовольняє заяву про відвід судді ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76, 80 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000323 від 19.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України - задовольнити.

Відвести суддю Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000323 від 19.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України.

Кримінальне провадження №0000323 від 19.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України передати до канцелярії Іванівського районного суду Одеської області для визначення іншого складу суду у порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_6