Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №1-кс/279/1026/24
Справа № 279/5412/24
У Х В А Л А

29 серпня 2024 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , роглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Коростенської окружної прокуратури , що полягає у нерозгляді клопотання про забезпечення безпеки особи, що бере участь у кримінальному провадженні (потерпілого) ,

В С Т А Н О В И В :

До Коростенського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Коростенської окружної прокуратури , що полягає у нерозгляді клопотання про забезпечення безпеки особи, що бере участь у кримінальному провадженні (потерпілого) .

Вивчивши скаргу та додатки долучені до неї матеріали, приходжу до висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження за скаргою з таких підстав.

Так, можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінально-процесуальним Кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

При цьому, у пунктах 1-11 частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Зазначені у ч.1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій, бездіяльності слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Бездіяльність, пов`язана із нездійсненням процесуальних дій, які слідчий, дізнавач чи прокурор зобов`язаний здійснити, відповідно до положень ст.303 КПК України , може бути оскаржена виключно щодо тих процесуальних дій, які слідчий, дізнавач чи прокурор безумовно зобов`язані вчинити саме у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, але з різних причин їх не вчиняє.

Частина 1 ст.220 КПК України встановлює порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування, зокрема, визначено, що клопотання потерпілого.... прокурор зобов"язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Обов"язок прийняти рішення про застосування заходів безпеки також покладається на прокурора нормами ст.3 Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві".

Пункт 15ч.1ст.3 КПК України констатує, що прокурор це особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 17 Закону України "Про прокуратуру" та діє у межах своїх повноважень. За приписами ч.1ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватимек повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування . Частина 2 цієї статті встановлює, що нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування здійснює прокурор у формі процесуального керівництва.

Положеннями ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування відповідні суб"єкти кримінального провадження наділені правом на оскарження певних рішень, дій чи бездіяльність прокурора, які згідно до п.19ч.1ст.3 КПК України є стороною в кримінальному провадженні.

Аналізуючи вище перелічені норми процесуального закону, приходжу до висновку, що судовий контроль здійснюється слідчими суддями за рішеннями, діями або бездіяльністю лише стосовно уповноважених прокурорів в конкретному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, ставити в обов"язок вчинити певну дію необхідно прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням. Згідно ст.ст. 304,307 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слід вказати, що відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Враховуючи, що слідчий суддя не наділений повноваженнями приймати рішення про прийняття яких порушується питання у скарзі в порядку ст.ст.303-307 КПК України , слід відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України -,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Коростенської окружної прокуратури , що полягає у нерозгляді клопотання про забезпечення безпеки особи, що бере участь у кримінальному провадженні (потерпілого) ,

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1