ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №171/387/24
Провадження № 1-кп/211/380/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу кримінальні провадження №0000022, 0000720 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Апостолове, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянин України, розлучений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, з середньою освітою, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який проходить військову службу на посаді старшого механіка-водія НОМЕР_2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти, та перебуває у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, -

- 10.10.2018 вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України засуджено до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 19.11.2019 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України засуджено до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбута частина покарання по вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 до відбуття 2 роки 6 місяців зарахувати в строк відбуття покарання з 30.09.2019 із розрахунку день за день.

- 17.07.2023 вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до сплати штрафу 17000 гривень

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2024, приблизно о 13 годині 04 хвилини, ОСОБА_5 з метою отримання безкоштовного харчування прибув до Римсько Католицької Парафії Успіння Пресвятої Діви Марії, розташованої за адресою АДРЕСА_3 . Перебуваючи на території зазначеної установи, ОСОБА_5 побачив гідравлічний візок (роклу) марки «Skiper» чорного кольору, яка належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь.

Того ж дня, приблизно о 13 годині 42 хвилини, по завершенню заходів із роздачі безкоштовного харчування, ОСОБА_5 повернувся до Римсько Католицької Парафії Успіння Пресвятої Діви Марії, розташованої за адресою АДРЕСА_3 . Через відчинені вхідні ворота ОСОБА_5 зайшов на територію закладу, де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер і наслідки свого діяння у вигляді заподіяння майнової шкоди власнику майна та бажаючи їх настання, будучи впевненим в тому, що його дії носять таємний характер, таємно викрав гідравлічний візок (роклу) марки «Skiper» чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово товарознавчої експертизи №2912/24 від 13.06.2024 становить 6500 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень.

Крім того, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 та обіймаючи посаду старшого механіка-водія 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, маючи протиправний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, 23.01.2024 близько 15:00 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , використовуючи довірливі відносини, що склалися у нього з ОСОБА_7 , повідомив останній завідомо неправдиву інформацію про те, що її онуку військовослужбовцю ЗСУ ОСОБА_8 , терміново потрібні грошові кошти на лікування після поранення та користуючись довірою останньої, попрохав передати йому 10000 гривень, які в подальшому отримав від ОСОБА_7 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , завдав потерпілій ОСОБА_7 , майнової шкоди на суму 10000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю, та пояснив, що він 23.01.2024 року, по АДРЕСА_5 , повідомив ОСОБА_7 , що її онука поранено, та необхідно 10000 гривень на лікування. ОСОБА_9 передала йому грошові кошти. Наступного дня йому зателефонували працівники поліції і він повернув 10000 гривень потерпілій.

Крім того, 28.02.2024 року він прийшов до ОСОБА_10 -Католицької Парафії, де взяв гідравлічний візок. Наступного дня йому зателефонували працівники поліції і він повернув. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та документів, що характеризують його особу, стосуються судових витрат, речових доказів, експертизи.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, та ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном зловживаючи довірою, вчинене повторно (шахрайство).

Вирішуючи питання про міру покарання, суд виходить із положень ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога перебував з приводу психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. на обліку у лікаря психіатра не знаходиться.

Обвинувачений ОСОБА_5 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудним.

Обставиною, що пом`якшує покарання у відповідності до ст.. 66 КК України є щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, що обтяжує покарання є рецидив.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирок від 17.07.2023 року Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України, яким призначено 17000 гривень штрафу, виконувати самостійно.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.. 100 КПК України. Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

За ч.4 ст.185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

За ч.2 ст.190 КК України 3 (три) роки позбавлення волі

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі

Вирок від 17.07.2023 року Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України, яким призначено 17000 гривень штрафу, виконувати самостійно.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 24.06.2024 року.

Запобіжний захід, тримання під вартою, вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Речові докази- грошові кошти, в сумі 10 000 гривень- передані на зберігання потерпілій- вважати повернутими.

Диск, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах.

Гідравлічний візок (рокла) марки «Skiper» чорного кольору передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутим.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1