ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1730/24 Номер провадження 11-кп/814/1870/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

представника колонії ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 10 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рашівка Гадяцького району Полтавської області, із середньою освітою, не одруженого, військовозобов?язаного, маючого статус учасника бойових дій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком 22.05.2018 Гадяцького районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Таке рішення суд мотивував тим, що надана до суду позитивна характеристика засудженого хоча і вказує на позитивні зміни у його поведінці, проте не свідчить про його виправлення та не є беззаперечним доказом того, що засуджений довів своє виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

У поданій апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що він має позитивну характеристику. Також просить врахувати, що він має статус учасника бойових дій у зоні АТО, тому на теперішній час бажає вступити до лав ЗСУ.

Колегія суддів заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, думку представника установи відбування покарань про можливість звільнення засудженого від відбування покарання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

За змістом положень п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 22.05.2018 за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_8 покарання відбуває з 22.05.2018, на момент звернення до суду із заявою відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом, та має право на застосування положень ст. 81 КК України. Кінець строку покарання 22.11.2025.

З характеристики засудженого, вбачається, що ОСОБА_8 протягом перебування в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

З 22.01.2019 ОСОБА_8 відбуває покарання в Державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)», де характеризується задовільно. Стягнень не мав, отримав 10 заохочень, останнє з яких у липні 2024 року, залучається до робіт з благоустрою установи.

У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

Дотримується ввічливих відносин з працівниками установи. До їх вимог ставиться сумлінно.

Відповідно до ст. 110, 114 КВК України підтримує соціально-корисні зв?язки з рідними шляхом телефонних розмов, побачень.

Утримує в чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, дбайливо ставиться до майна установи, має охайний зовнішній вигляд.

Рішенням комісії державної установи від 25.11.2020 відповідно до ст. ст. 101 КВК України, засудженому відмовлено щодо зміни умов тримання як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Рішенням комісії державної установи від 16.03.2022 відповідно до ст. 82 КК України, засудженому відмовлено у заміні невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке як особі, яка не досягла належного ступеню виправлення.

Рішенням комісії державної установи від 01.06.2023 відповідно до ст. 81 КК України, засудженому відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення як особі, яка не довела свого виправлення.

Відповідно до ст. 123 КВК України ОСОБА_10 бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної залежності» та «Правова просвіта».

Мав заборгованість за майновим позовом на суму 3 157 грн 28 коп., яку погашено.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що дійсно, як зазначено у апеляційній скарзі, ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так засуджений має позитивну характеристику, дотримується правил внутрішнього розпорядку, має 10 заохочень, останнє з яких отримав у липні 2024 року, не має жодного стягнення, бере участь у програмах диференційованого виховного впливу, підтримує родинні зв`язки, повністю визнав свою вину, а також на теперішній час відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки, тому поведінкою довів своє виправлення.

Крім того в судовому засіданні представник колонії зазначив, що засуджений на теперішній час не працює на постійній основі, у зв?язку з відсутністю відповідних стану здоров?я засудженого робочих місць в установі виконання покарань, проте ОСОБА_8 постійно залучається до робіт з благоустрою установи з власної ініціативи на безоплатній основі.

Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання ОСОБА_8 , зазначених обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково.

Тому на підставі ст. 81 КК України необхідно задовольнити клопотання засудженого та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

З огляду на викладене, апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нової, якою клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 10 липня 2024 року, щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8

Звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 травня 2018 року, умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 13 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4