У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2024 Справа №607/19698/24 Провадження №1-кс/607/5379/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 від 11.09.2024, яке погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000021 від 19.03.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінград, жителю м. Нижній Новгород, губернатора Нижньогородської області, робоча адреса російська федерація, АДРЕСА_1 , громадянина російської федерації,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 звернувся із клопотанням, яке погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000021 від 19.03.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України ОСОБА_5 , яке мотивуються наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 був обізнаний, що 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН). До складу ООН входять Україна, російська федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями №2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; №2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною. Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва ЗС РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які були розцінені представниками влади і ЗС РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України в АДРЕСА_2 .

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та ЗС РФ вирішили досягти шляхом розв`язання та ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців ЗС РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та Російської Федерації, створення і фінансування не передбачених законом збройних формувань та вчинення інших злочинів. При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної цілісності України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

Таким чином, з 20 лютого 2014 року представниками влади РФ і службовими особами ЗС РФ розпочато збройне вторгнення регулярних військ РФ на територію України з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Виконання вищевказаних дій надало можливість представникам влади та службовим особам із числа керівництва ЗС РФ забезпечити військову окупацію території АДРЕСА_2 , проведення диверсій, блокування військових частин, установ та органів військового управління ЗС України та інших військових формувань, державних органів та органів місцевого самоврядування, ведення підривної діяльності, організацію проведення на території АР Крим та м. Севастополя 16 березня 2014 року незаконного сепаратистського референдуму, спрямованого на порушення територіальної цілісності України, проголошення так званої «Республіки Крим» суверенною державою та подальше звернення нелегітимного парламенту АР Крим до Російської Федерації із пропозицією про прийняття «Республіки Крим» до складу РФ як нового суб`єкта федерації.

Із листопада 2021 року представники влади та ЗС РФ з метою підготовки до повномасштабного нападу на Україну, організували перекидання підрозділів ЗС та інших військових формувань РФ до кордонів України, що пояснювалося запланованими спільними російсько-білоруськими навчаннями «Союзна рішучість-2022», які розпочалися 10 лютого 2022 року.

З метою створення приводів для ескалації воєнного конфлікту і здійснення спроби виправдання своєї агресії перед громадянами Російської Федерації та світовою спільнотою, представниками влади та ЗС РФ розроблено окремий план, який передбачав вчинення дій, спрямованих на введення в оману і залякування громадян РФ та мешканців тимчасово окупованих територій України, а також вчинення провокацій, які полягали у імітації нападів і вогневих ударів, вчинених нібито підрозділами ЗС України по території РФ та тимчасово окупованим територіям України.

Одночасно із зазначеним передбачалося визнання керівництвом РФ «Донецької народної республіки» і «Луганської народної республіки» незалежними державами та отримання від них звернення з запитом про надання військової НОМЕР_1 , яка викликана нібито агресією Збройних Сил України.

На виконання зазначених намірів, 15 лютого 2022 року Державна Дума Російської Федерації звернулася до Президента Російської Федерації з проханням визнати незалежність «самопроголошених Донецької та Луганської народних республік».

18 лютого 2022 року керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей повідомлено про проведення евакуації місцевого населення тимчасово окупованих територій України до Ростовської області, що пояснювалося вигаданими застереженнями про те, що Збройні Сили України мають намір атакувати тимчасово окуповані території та здійснити їх силове повернення під контроль України.

19 лютого 2022 року вказаними особами було оголошено так звану загальну мобілізацію жителів тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей.

21 лютого 2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до Президента Російської Федерації з проханням визнати незалежність так званих Донецької та Луганської народних республік.

В цей же день, Президент Російської Федерації скликав позачергове засідання Ради безпеки Російської Федерації, де обговорено питання щодо доцільності визнання незалежності «Донецької та Луганської народних республік». Службові особи з числа вищого керівництва РФ, які входять до складу Ради безпеки РФ, публічно підтримали звернення Державної думи РФ та заявили про необхідність визнання Президентом РФ незалежності « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «Луганської народної республіки».

Цього ж дня Президент Російської Федерації підписав указ про визнання незалежності «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки».

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації підписав з керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей договори про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу, які в той же день ратифіковані Державною думою та Радою Федерації РФ.

В цей же день Президент Російської Федерацію, реалізуючи злочинний план з метою надання видимості законності дій по нападу на Україну, направив до Ради Федерації РФ звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

23 лютого 2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до Президента Російської Федерації з проханням надати допомогу у відбитті надуманої ними воєнної агресії «українського режиму щодо населення» так званих Донецької та Луганської народних республік.

24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні.

В подальшому цього ж дня Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, віроломно здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Приміткою 1 до ст. 110-2 КК України встановлено, що фінансуванням дій, передбачених у цій статті, є дії, вчинені з метою їх фінансового або матеріального забезпечення.

У свою чергу, губернатор Нижньогородської області Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи представником влади РФ, діючи умисно, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість загибелі людей, зокрема й цивільного населення, та настання інших тяжких наслідків, розуміючи, що він порушує встановлений ст.ст. 1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на недоторканість та територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та державного кордону, насильницької зміни й повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, а також розширення впливу РФ, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, здійснив фінансування дій з вищезазначеною метою.

Так, у липні-серпні 2022 року за ініціативи та сприяння губернатора Нижньогородської області РФ ОСОБА_5 на території вказаної області було створено Нижньогородський танковий батальон ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовослужбовці якого з вересня 2022 року приймають участь у веденні бойових дій проти сил оборони України, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, насильницької зміни й повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні. При цьому, під час створення вищезазначеного танкового батальйону, ОСОБА_5 організував його фінансове та матеріально-технічне забезпечення і в подальшому сприяв відправці військовослужбовців ЗС РФ для продовження тимчасової окупації української території.

Надалі губернатор Нижньогородської області ОСОБА_5 особисто видав та підписав «Указ Губернатора Нижегородской области от 17 августа 2022 г. № 152 «О дополнительных мерах поддержки семей военнослужащих, заключивших на срок не менее 6 месяцев контракты на исполнение обязанностей военной службы (служебных обязанностей) в ходе проведения специальной военной операции по демилитаризации и денацификации Украины и поступивших на военную службу в именные воинские формирования, созданные Нижегородской областью», чим реалізував положення щодо стипендії в розмірі 10 000 російських рублів для учнів 10-11 класів, студентів, які є членами сімей військовослужбовців ЗС РФ, які приймають участь у бойових діях проти сил оборони України, з метою зміни меж її території та державного кордону, насильницької зміни й повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Крім того, губернатор Нижньогородської області ОСОБА_5 особисто видав та підписав «Указ Губернатора Нижегородской области от 10.10.2022 №205 «О дополнительных мерах поддержки граждан Российской Федерации, призванных на военную службу по мобилизации, либо заключивших контракт о добровольном содействии в выполнении задач, возложенных на Вооруженные Силы Российской Федерации, и членов их семей», чим реалізував положення щодо щомісячної грошової компенсації в розмірі 50 % за сплату комунальних платежів, виплат вагітним жінкам у розмірі 10 000 російських рублів, а також інших пільг для здійснення матеріального й фінансового забезпечення сімей та військовослужбовців ЗС РФ, які приймають участь у бойових діях проти сил оборони України, з метою зміни меж її території та державного кордону, насильницької зміни й повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17 листопада 2022 року, за сприянням ОСОБА_5 в зону проведення бойових дій для продовження військовослужбовцями РФ тимчасової окупації української території, доставлено генератор, інструменти, масло, диски по металу та дереву, запас герметика і електрокабель.

Також, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25 грудня 2022 року, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території, державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також з метою насильницької зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, повторно сприяв доставці в зону проведення бойових дій на тимчасово окупованій території України для військовослужбовців Нижньогородського танкового батальйону імені Кузьми Мініна ЗС РФ чергової партії матеріального забезпечення, у тому числі: теплих речей, екіпіровки, засобів захисту, матеріалів та інструментів, пічок, продуктів харчування та медикаментів.

Окрім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28 грудня 2022 року, за сприянням ОСОБА_5 в зону проведення бойових дій на тимчасово окуповану територію України Нижньогородському танковому батальйону імені Кузьми Мініна та іншим підрозділам збройних сил РФ, для виконання бойових завдань проти Збройних Сил України, повторно доставлено більше десяти тонн матеріальної допомоги.

Також, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10 лютого 2023 року, за сприянням ОСОБА_5 в зону бойових дій на тимчасово окупованій території України для продовження військовослужбовцями РФ тимчасової окупації української території та зміни меж державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, повторно доставлено теплі речі, предмети гігієни, бензопили, тактико-технічні засоби, медикаменти, електроніку, маскувальні сітки та автомобіль УАЗ.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28 лютого 2023 року, ОСОБА_5 для забезпечення належного ведення бойових дій військовослужбовцями РФ проти Збройних Сил України та тимчасової окупації території Луганської області, повторно організував доставку в зону проведення бойових дій матеріальної допомоги, а саме 30 кубометрів лісу, 3 тонн опалювальних брикетів, будівельних матеріалів, тактико-технічних засобів, електроніки та інших речей.

Також, губернатор Нижньогородської області ОСОБА_5 , видав та особисто підписав «Указ от 05.06.2023 № 124 «О внесении изменений в Указ губернатора Нижегородской области от 10 октября 2022 г. №205», чим реалізував здійснення одноразових виплат грошових коштів в розмірі 50 тис. руб. для мобілізованих громадян, які направляються у складі ЗС РФ для виконання бойових завдань проти сил оборони України, з метою зміни меж її території та державного кордону, насильницької зміни й повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Надалі, у серпні 2023 року, під час відвідування ОСОБА_5 тимчасово окупованої території України, за місцями дислокації 10 танкового полку, 96 окремої розвідувальної бригади та 47 танкової Ченстоховської Червоного прапора ордена Кутузова дивізії (далі - 47 танкова дивізія) ЗС РФ, він особисто, повторно передав військовослужбовцям вказаних підрозділів матеріальне забезпечення, згідно із попередніх заявок їх командирів, у тому числі техніку, для використання військовослужбовцями РФ на тимчасово окупованій території України, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, насильницької зміни й повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні.

При цьому, до складу 10 танкового полку сухопутних військ ЗС РФ входить Нижньогородський танковий батальйон імені Кузьми Мініна ЗС РФ. У свою чергу, 96 окрема розвідувальна бригада дислокується у Сормовському районі м. Нижнього Новгорода РФ, а 47 танкова дивізія дислокується у АДРЕСА_3 . Військовослужбовці вищевказаних військових формувань ЗС РФ беруть участь у веденні бойових дій проти сил оборони України, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, насильницької зміни й повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні.

Діючи аналогічним чином, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 29 грудня 2023 року, за участю ОСОБА_5 в зону проведення бойових дій на тимчасово окупованій території України, для продовження військовослужбовцями РФ тимчасової окупації української території та з метою насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, до позицій 153 танкового Смоленського Червонознаменного, ордена Кутузова полку сухопутних військ ЗС РФ (далі - 153 танкового полку) та інших підрозділів збройних сил РФ повторно доставлено матеріальну допомогу автомобіль високої прохідності, засоби радіоелектронної боротьби, антидронові рушниці, рації, прилади нічного бачення, будівельні матеріали, генератори тепла та інші речі.

При цьому, 153 танковий полк був створений в 2023 році, переважно із жителів Нижньогородської області РФ, військовослужбовці якого беруть участь у веденні бойових дій проти сил оборони України, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, насильницької зміни й повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні.

Окрім того, губернатор Нижньогородської області ОСОБА_5 видав та особисто підписав Указ « ІНФОРМАЦІЯ_5 , заключившим контракты о прохождении военной службы в составе вновь формируемых нижегородских именных либо отдельных подразделений», чим реалізував здійснення з 01 березня 2024 року одноразових виплат грошових коштів в розмірі 500 тис. російських рублів для мобілізованих громадян, які направляються у складі ЗС РФ для виконання бойових завдань проти сил оборони України, з метою зміни меж її території та державного кордону, насильницької зміни й повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Також, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 3 червня 2024 року, ОСОБА_5 повторно організував доставку в зону бойових дій для військовослужбовців ЗС РФ, які забезпечують насильницьку, збройну тимчасову окупацію території України матеріальну допомогу, а саме: інструментів для ремонту, будівництва бліндажів та їх обігріву, бензопили, кварцеві обігрівачі, розпилювальний верстат та інші речі.

Отже, за висновками органу досудового розслідування на підставі зібраних доказів, губернатор Нижньогородської області ОСОБА_5 умисно, добровільно, повторно, щонайменше з липня 2022 року по червень 2024року, здійснював фінансове та матеріальне забезпечення військовослужбовців збройних сил РФ, які приймають участь у бойових діях на території України проти сил оборони України,з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, насильницької зміни й повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні.

ОСОБА_5 15 серпня 2024 року повідомлено в порядку ст.ст. 135, 278 КПК України про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Старший слідчий у клопотанні зазначає і підтримує в судовому засіданні прокурор, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними та оголошеними в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом огляду мережі Інтернет від 17.07.2024; протоколом огляду мережі Інтернет від 13.08.2024; протоколом огляду мережі Інтернет від 13.08.2024; протоколом огляду мережі Інтернет від 13.08.2024; протоколом огляду мережі Інтернет від 02.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_7 від 24.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 23.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_6 від 24.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_8 від 24.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_9 від 24.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_11 від 24.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_12 від 24.07.2024 та іншими матеріалами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, яке є тяжким злочином, а також уникнення виникнення наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення або ж продовжувати вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, знищення, спотворення будь-яких речей чи документів, які мають значення для кримінального провадження, вчиняти незаконний тиск на свідків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

20.08.2024 через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та 20.07.2024 через офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України та викликано на 26.08.2024, 27.08.2024, 28.08.2024 до слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, допиту як підозрюваного та проведенні інших слідчих та процесуальних дій за участі підозрюваного.

Однак, будучи належним чином повідомленим про виклик, ОСОБА_5 до слідчого відділу не з`явився, про причини неявки не повідомив. Таким чином ОСОБА_5 ухиляється від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 перебуває і переховується від органів досудового розслідування на території держави, визнаної Верховною Радою України державою агресором, останній постановою слідчого від 30.08.2024 оголошений у регіональний, державний, міжнародний розшук і вказана обставина є правовою підставою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України для скерування до слідчого судді клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з наведених у ньому підстав, думку захисника, яка просить відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку із відсутністю підозрюваного, не з`ясування його заперечень та показань з приводу вчинення дій, які вказані в клопотанні і які поважні на те причини зумовили на їх вчинення, а тому клопотання подане передчасно, наведені ризики у клопотанні не підтвердженні належними доказами, він не був належним чином сповіщений про необхідність з`явлення до слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, яке є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Вивченням особи ОСОБА_5 згідно даних клопотання встановлено, що він проживає в АДРЕСА_1 , громадянин російської федерації, раніше не судимий.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, підтвердження прокурором наявність ризиків, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності на території країни агресора, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення, знищення чи спотворення речей і документів, які мають відношення до кримінального провадження, продовження вчинення кримінальних правопорушень, а тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави в порядку ч. 4 ст. 183 КПК України.

У такому разі, в силу ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 від 11.09.2024, яке погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000021 від 19.03.2024 обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебува є під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1