Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1467/24

Номер провадження: 1-кп/511/190/24

09 жовтня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області матеріали кримінального провадження № 0000098, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.02.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, тимчасово не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї на підставі постанов Роздільнянського районного суду Одеської області суду від 22.12.2023 року, 12.01.2024 року та 18.01.2024 року, за якими його визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 173 КУпАП КУпАП, не зважаючи на вжиті заходи, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, умисно вчинив щодо своєї бабусі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_6 , проживав спільно зі своєю бабусею ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , з якою пов`язаний спільним побутом і мав взаємні права та обов`язки.

Так, 26.01.2024 у денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, всупереч вимогам ст. ст. 51,52,68 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 знову посягнув на права і свободи, честь і гідність ОСОБА_7 , з якою він перебуває у сімейних відносинах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання у вигляді погіршення психологічного стану останньої, нехтуючи її честю і гідністю, діючи з прямим умислом та цілеспрямовано, вчинив психологічне домашнє насильство стосовно ОСОБА_7 , яке полягало у висловлюванні на її адресу словесних образ з використанням ненормативної лексики, погроз фізичної розправи, внаслідок чого ОСОБА_7 відчувала психологічний дискомфорт, зазнавши при цьому психологічного страждання, приниження, безпорадність, напругу, тривоги та була змушена звертатися із письмовою заявою до поліції з метою припинення протиправних дій ОСОБА_8 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв моральну шкоду

ОСОБА_5 у вигляді тривалого стійкого переживання страху за життя та здоров`я, безпорадність, напругу, тривоги, образи та приниження гідності.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у родинних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи.

Позиція обвинуваченого в суді.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що дійсно з потерпілою ОСОБА_5 , яка приходиться йому двоюрідною бабусею, проживав з 2000 року за адресою АДРЕСА_1 . За цією адресою проживали і його мати та сестри. Він власного житла не має. Після смерті матері залишився проживати з ОСОБА_5 , однак між ними почали виникати конфліктні ситуації, вони почали сваритися. Він під час цих сварок був в нетверезому стані, ображав її нецензурними словами, вона в свою чергу неодноразово викликала поліцію.

Так було і 26.01.2024 року, коли він з нею в черговий раз посварився, вона образила його та його дитину і тому він не втримався від образ на її адресу. Такі дії вчиняє не вперше, однак більше вчиняти сварки в сім`ї не буде, зараз не проживає разом з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання на виклик суду не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. (а.с.30)

Докази винуватості.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його причетність до вищевказаного кримінального правопорушення по справі підтверджується дослідженими судом письмовими доказами: - витягом з Реєстру досудового розслідування про порушення кримінального провадження № 390000098 за заявою потерпілої ОСОБА_5 від 07.02.2024 року (а.с.32, 33); - постановами Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.12.2023, 12.01.2024 та 18.01.2024 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративних стягнень. (а.с.40-45).

Висновок суду щодо спрощеного провадження.

Відтак обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення по всім обставинам пред`явленого йому обвинувачення, не оспорював фактичні обставини і не заперечував проти них.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження , за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Кваліфікація дій обвинуваченого.

Суд, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні доведена, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у родинних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи.

Щодо призначення покарання.

Суд призначаючи, покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, враховує, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має не меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки кримінального правопорушення.

Так обставини, які пом`якшують покарання для ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання для обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Також при призначенні покарання для обвинуваченого суд враховує, що останній задовільно характеризується по місцю проживання.(а.с.36)

Також відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціальну-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно наданої на розгляд суду досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 йому можливо призначити покарання не пов`язане з обмеженням чи позбавленням волі на певний строк , так як він не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищевикладене, а також відомості про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, суд дійшов висновку, що необхідне й достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 буде покарання у виді обмеження волі, яке передбачене санкцією ст.126-1 КК України та вважає можливим звільнити його від відбування призначеного покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.

Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинуваченого, покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Крім цього, на підставі п.4 ч.3 ст.76 КК України покласти додатково на обвинуваченого обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Також відповідно до вимог ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників, про що просить прокурор.

Тому суд вважає за необхідне на підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників строком на 1 місяць.

Призначене в такий спосіб покарання обвинуваченому ґрунтується на положеннях ст.50 та ст. 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п.4 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі п.5 ч.1 ст. 91-1, ч.2 ст.76 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, направивши ОСОБА_4 строком на 1 (один) місяць для проходження програми для кривдників.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1