У Х В А Л А

11.10.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001073, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Отинія Коломийського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця ЗСУ, в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0001073, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2017 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

У зв`язку з неодноразовою неявкою обвинуваченого ОСОБА_3 в судове засідання прокурор подав до суду клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання про його затримання та доставку до суду для розгляду вказаного клопотання.

Ухвалою суду від 03.05.2024 обвинуваченого ОСОБА_3 оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для розгляду клопотання прокурора про обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а провадження по кримінальному провадженню зупинено до його розшуку.

10.10.2024 о 15-00 год ОСОБА_3 затримано працівниками Івано-Франківського РУП ГУ НП в Київській області та 11.10.2024 доставлено до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області суду у зв`язку з чим судовий розгляд було відновлено.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. Зазначає, що підготовче судове засідання у справі призначено на 14.07.2020. Однак, обвинувачений ОСОБА_3 на виклики суду не з`являвся, внаслідок чого 22.09.2020 відносно останнього застосовано примусовий привід. Однак, через систематичні неявки ОСОБА_3 до суду 09.03.2021 його оголошено у розшук.

05.02.2024 судове провадження щодо ОСОБА_3 відновлено у зв`язку із розшуком останнього та повідомленням про необхідність з`явитися до суду. Однак, наступні судові засідання 05.03.2024, 20.03.2024 ОСОБА_3 на судові засіданні не з`явився, поважних причин свого неприбуття ані суду, ані прокурору не повідомив.

Таким чином, своїми діями, які виявились у систематичному ігноруванні викликів до суду, ОСОБА_3 порушив та не виконав покладені на нього кримінальним процесуальним законодавством обов`язки, а саме не прибував за викликом до суду та у разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь не повідомляв про це суд.

У кримінальному провадженні встановлений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, про який свідчить те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та нетяжких злочинів проти власності, систематично змінює місце свого проживання, про що не повідомляє ані прокурора, ані суд, змінив номер мобільного телефону, яких надавав для зв`язку з ним, до суду систематично не з`являється, про поважність причин неприбуття не повідомляє, внаслідок чого до нього неодноразово застосовувався привід та оголошувався розшук. Вказане свідчить про намагання ОСОБА_3 уникнути кримінальної відповідальності та ризик переховуватись від суду. Така поведінка обвинуваченого унеможливлює розгляд кримінального провадження у розумні строки, відтак, лише обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків та дозволить суду прийняти кінцеве рішення у справі.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризику, передбаченого ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_5 підтримала клопотання та просила його задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 при вирішенні клопотання прокурора поклався на розсуд суду. При цьому повідомив, що він пам`ятає, що коли проживав і працював у м. Хмельницький, то писав письмове зобов`язання поліцейському про явку до Білоцерківського міськрайонного суду, але зобов`язання не виконав, до суду не з`явився. У м. Хмельницький він працював на ринку вантажником і проживав у свого господаря, а на вихідних їздив додому в АДРЕСА_1 , до своїх батьків. Поважних причин неприбуття до суду немає, чому не з`являвся та не повідомив про новий номер мобільного телефону не зміг пояснити. 28.05.2024 йому прийшла з ІНФОРМАЦІЯ_3 повістка і з того часу він проходить службу в ЗСУ. Брав безпосередню участь у бойових діях на Покровському напрямку, після чого його перемістили до кордону в АДРЕСА_2 , де він отримав поранення. Із 12.09.2024 по 11.10.2024 чому надали відпустку для лікування після поранення. Наразі він має пройти 3 тижні курсу реабілітації від поранення в м. Коломия 3 неділі. Зобов`язується за першим викликом прибувати до суду та повідомляти про зміну номера телефону.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний-обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України).

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та нетяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування можуть свідчити про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку із ухиленням обвинуваченого від явки в судові засідання, останній ухвалою суду від 09.03.2021 (а.с. 31 т.2) був оголошений у розшук.

У зв`язку із встановленням місцезнаходження обвинуваченого та зобов`язанням останнього прибути до суду ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2024 судове провадження відновлено та призначено підготовче судове засідання. Однак у визначені дні та час обвинувачений ОСОБА_3 до суду не прибув, тому ухвалами суду до нього буди застосовані примусові приводу в судове засідання. Проте ухвали суду залишилися бути не виконаними через неможливість встановити місцезнаходження ОСОБА_3 . У зв`язку з цим ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.05.2024 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та оголошено його розшук.

За викладеного, суд погоджується із доводами прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно протоколу затримання особи, обвинуваченого було затримано 10.10.2024 о 15-00 год на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.05.2024 та 11.10.2024 доставлено до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановленого ризику.

Суд зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. При виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Про особу ОСОБА_3 встановлено що він раніше судимий, має місце реєстрації та місце реєстрації, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 .

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення: «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення: «X. v. Finland», n. 151).

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 , особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки, його вік та стан здоров`я, враховуючи, що останній зі слів з 28.05.2024 проходить військову службу в ЗСУ, брав участь у бойових діях на Покровському напрямку, у зв`язку із отриманим пораненням з 12.09.2024 по 11.10.2024 був звільнений у відпустку для лікування, що підтверджується відпускним квитком № 155 від 12.09.2024, виданим командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , а наразі потребує реабілітації у військовому шпиталі м. Коломия (зі слів), суд приходить до обґрунтованого висновку про невисокий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій обвинуваченого, спрямованих на ухилення від суду та можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Таким чином, прокурором не обґрунтовано неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності. Незважаючи на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, суддя вбачає за можливе застосувати до обвинуваченого інший, більш м`який запобіжний захід. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу обвинуваченого, судом не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаному ризику.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що в даному конкретному випадку слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 11.12.2024 із покладенням на нього передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, зокрема: прибувати до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. На переконання суду саме такий запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього, процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 11.12.2024 та покласти на нього, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, зокрема:

1) прибувати до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за першою вимогою,

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи

Обвинуваченому ОСОБА_3 письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків покласти на прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 .

Строк дії ухвали до 11.12.2024 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 14.10.2024 о 12-45 год.

СуддяОСОБА_1