Провадження № 1-кс/524/3382/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

?20.03.2024 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ст. 116 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002158 від 02.10.2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0002158 від 02.10.2024 року, яке погоджене з заступником керівника Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_8 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 02.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України, за фактом закінченого замаху на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 01.10.2024 приблизно о 00:00 годин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного мешкання з ОСОБА_9 , яка являється йому падчеркою, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , побачив її сплячу в кімнаті, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, щодо особи яка не досягла чотирнадцяти років. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучим достовірно обізнаним, про те що потерпіла не досягла чотирнадцятирічного віку, ОСОБА_5 будучи повністю оголеним зайшов до кімнати малолітньої ОСОБА_9 , яка на той час спала, та підійшов до її ліжка. Прокинувшись і побачивши ОСОБА_5 в такому стані, малолітня ОСОБА_9 злякавшись за своє життя і здоров`я, схопивши газовий балончик та мобільний телефон сховалася у ванній кімнати, де зачинилася з середини. Під час перебування останньої у ванній кімнаті ОСОБА_5 , стукаючи по дверях, намагався їх відчинити силою. Одночасно з цим, ОСОБА_5 за допомогою месенджеру «Телеграм», встановленому на його мобільному телефоні марки «Iphone XR» , надсилав на мобільний телефон малолітньої ОСОБА_9 смс-повідомлення, в яких висловлював намір щодо примусового вступу з ним до статевих зносин, пов`язаних із оральним проникненням в її тіло. У цей час малолітня ОСОБА_9 , боячись за своє життя та здоров`я, з мобільного телефону викликала працівників поліції, про що повідомила ОСОБА_5 . Після чого останній покинув приміщення вказаної квартири, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

02.10.2024 року відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 затримано о 16 год. 55 хв. в порядку ст. 208 КПК України.

04.10.2024 року ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на 60 днів, строк дії якого визначено з часу фактичного затримання підозрюваного 02.10.2024 року по 30.11.2024 року включно без визначення розміру застави на період досудового розслідування,.

22.11.2024 року постановою керівника Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_10 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002158 від 02.10.2024 року у зв`язку з його складністю та значним обсягом продовжено до трьох місяців, а саме до 02 січня 2025 року.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання, просила задовольнити з наведених у ньому підстав, зазначивши, що ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися, досудове розслідування не завершилось. Просить продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування без права внесення застави.

Захисник з клопотанням не погодився, вважав можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючи на те, що підозрюваний перебуває у зареєстрованому шлюбі, має міцні соціальні зв`язки. Просив звернути увагу на наявність у підозрюваного будинку за зареєстрованим місцем проживання.

Підозрюваний просив обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, наміру ухилятися від слідства та суду він не має.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Згідно ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. При розгляді клопотання про продовження тримання під вартою мають враховуватися у відповідності до ч. 3 ст. 199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії запобіжного заходу, застосованого щодо підозрюваного, згідно клопотання є необхідність проведення судово-психологічної експертизи, що перебуває на виконанні в Черкаському відділенні Київського НДІ судових експертиз, після чого необхідно ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.

Тобто, на даний час існують об`єктивні причини, через які досудове розслідування не може бути завершене до закінчення строку дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою підозрюваного; проведення вказаних процесуальних дій необхідно для завершення досудового розслідування.

З матеріалів клопотання і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

При вирішенні клопотання слідчий суддя приймає до уваги серйозний характер загрози для суспільного порядку вчиненого протиправного діяння, його тяжкість; приймаються до уваги дані про особу підозрюваного, його вік, сімейний і матеріальний стан.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, зважаючи на обсяг підозри, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на малолітню потерпілу та свідків, оскільки перебуває з останніми у сімейних стосунках, підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел для існування.

Таким чином, у судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак досудове розслідування не може бути завершено до спливу строку застосування запобіжного заходу підозрюваному, тому слід продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою. При цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, в тому числі домашній арешт, про застосування якого клопотали підозрюваний і його захисник, не забезпечать належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_5 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

При цьому слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

Тобто, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України.

Проте, вказані обставини не спростовують доведених стороною обвинувачення ризиків та не є такими, що давали б можливість слідчому судді застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими для вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не зможе запобігти відповідним ризикам, та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, знищення або приховування будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливу на потерпілу та свідків або вчинення іншого кримінального правопорушення. Відсутні й відомості щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України. Більш того, стороною захисту не доведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , які нові обставини виникли після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_11 під вартою, не встановлено.

Таким чином, зважаючи на те, що заявлені ризики, які були враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ризики, передбачені п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, враховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід на даний час зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Саме застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого судді, забезпечує виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. А тому, надані стороною захисту пояснення у судовому засіданні про відсутність у ОСОБА_5 намірів ухилятися від органу досудового розслідування та суду та незаконно вливати на малолітню потерпілу та свідків, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки саме для запобігання вказаним ризикам і був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, у зв`язку із цим, слід вважати дієвим заходом.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , наслідки, які настали в результаті його вчинення, суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, а тому застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме по 02.01.2025 року включно, а також враховуючи той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, про що зазначено потерпілою, слідчий суддя вважає за можливе на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 193, 194, 196, 199, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002158 від 02.10.2024 року, - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 02.01.2025 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду

Слідчий суддя ОСОБА_1