печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000839, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 111 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_7 під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0000839 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 111 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 08.04.2024 продовжено до 06.06.2024 включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання ОСОБА_7 під вартою на 60 діб. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Зокрема, ризик переховуватися від суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру, зокрема, за ч. 2 ст. 111 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Також наявний ризик незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою схиляння їх до зміни показань безпосередньо в суді, зокрема шляхом погроз. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення наявний, оскільки підозрюваний зберігав при собі вогнепальну зброю та бойові припаси в громадському місці без передбаченого законом дозволу, та вчинив державну зраду, тому вчинення нового кримінального правопорушення при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу є цілком ймовірним. Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими. Зазначені ризики виключають можливість застосування менш суворого запобіжного заходу стосовно підозрюваного, оскільки такі заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесності його поведінки. З урахуванням викладеного, просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти вказаного клопотання, просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 також вважав доцільним застосувати до нього домашній арешт.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризик переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності підтверджується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 111 КК України, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, відповідальність за які передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавленням волі, з конфіскацію майна, відповідно, характеризуються підвищеною суспільною небезпекою, оскільки фактично посягають на державний суверенітет, територіальну цілісність, недоторканність та обороноздатність держави, державну безпеку України та її конституційний лад, громадську безпеку та громадський порядок. Обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, у разі визнання його винуватим, з метою його уникнення, може переховуватись від суду.

Суд вбачає наявним та таким, що не втратив своєї актуальності ризик незаконного впливу обвинуваченого, в тому числі опосередковано, через інших осіб, на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки станом на теперішній час судом допитані не всі свідки. Так, в судових засіданнях 06.03.2024 та 20.05.2024 стороною захисту ініційовано клопотання про виклик свідків, зокрема, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Відповідні клопотання сторони захисту судом задоволені. Вказане свідчить про об`єктивне продовження існування ризику впливу на свідків, які підлягають виклику до суду за клопотанням захисту та на допиті яких наполягає остання.

При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймає під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Отже, за таких обставин ризик впливу на свідків існує на стадії судового провадження до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

При вирішенні доцільності продовження обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу, колегія суддів також враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому числі у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, наразі повномасштабне вторгнення РФ в Україну продовжується, на теперішній час воєнний стан Указом Президента України від 06.05.2024 року №271/2024, затвердженим Законом №3684-IX від 08.05.2024, з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 продовжено строком на 90 діб. З огляду на вказане суд переконаний щодо продовження існування ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення чи продовження злочину, у якому він обвинувачується. Зокрема, останній може безпосередньо чи із залученням інших осіб за допомогою мобільних додатків, вчиняти дії, направлені на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, і така діяльність загрожуватиме як життю та здоров`ю невизначеного кола осіб, так і безпеці держави в цілому.

Вказаним ризикам, з урахуванням конкретних обставин кримінальних правопорушень, ймовірності та вірогідності їх реалізації, не може запобігти будь-який інший, більш м`який запобіжний захід, оскільки навіть цілодобовий домашній арешт не зможе убезпечити обвинуваченого від впливу на свідків, продовження протиправної діяльності за допомогою залучення інших осіб, із використанням мобільного зв`язку, мобільних додатків для листування.

Доводи сторони захисту таких висновків не спростовують.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із конкретними обставинами кримінального провадження, поетапним заявленням сторонами клопотань, не виходить за межі розумного строку та відповідає потребам забезпечення судового розгляду. Зволікань із розглядом провадження суд не допускає.

З урахуванням викладеного, суд вбачає підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не знаходить підстав для задоволення клопотання сторони захисту про застосування домашнього арешту, оскільки враховуючи наявні ризики, підвищену суспільну небезпечність інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе дієво запобігти наявним в провадженні ризикам.

Також суд приймає до уваги положення ч. 6 ст. 176 КПК України, якою передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються зокрема у вчиненні злочину, передбаченого статтею 111 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 111 КК України.

При вирішенні питання щодо можливості визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, в межах розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , суд враховує фактичні обставини кримінальних правопорушень, їх наслідки, те, що в Україні введено воєнний стан у зв`язку із нападом збройних сил Російської Федерації, в інтересах якої ОСОБА_7 вчиняв, згідно обвинувачення, дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, ту обставину, що збройна агресія з боку Російської Федерації продовжується, а також підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України.

З урахуванням викладеного, положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів при продовженні застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачає підстав для визначення щодо нього застави як альтернативного запобіжного заходу.

На підставі ст. ст. 176, 177, 183, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити до 18 липня 2024 року включно застосований до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3