Номер провадження 1-кп/754/478/24
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання захисника ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Артемівка Донецької області, громадянка України, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштована, перебуває у цівільному шлюбі, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

- 28.04.2015 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. ч. 1, 2 КК України, призначено покарання у виді арешту на строк 6 місяців;

- 28.10.2015 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 186 ч. 2 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Звільнена 02.10.2020 по відбуття строку покарання;

- 10.07.2024 Київським апеляційним судом вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 08.08.2023 скасовано в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75,76 КК України та вважати засудженою за ст. 185 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Деснянського районного суду м. Києва знаходиться обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000950 від 09.09.2023 стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченою ОСОБА_4 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 06.09.2023 приблизно о 20:20 год., перебуваючи поряд з магазином «Сільпо», що за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 14-Б, побачила у ОСОБА_6 мобільний телефон, марки «Samsung» Вlаск/32СВ, модель: «SМ-А032FZКDSEK». Після чого у неї виник умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману.

Цього ж дня, приблизно о 20:30 год., реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 попросила у ОСОБА_6 мобільний телефон, марки «Samsung» Вlаск/32СВ, модель: «SМ-А032FZКDSEK», запевнивши потерпілого, що здійснить перегляд відеофайлів в застосунку «YouTube». Після чого поверне телефон, при цьому заздалегідь не маючи наміру його повертати.

У свою чергу, ОСОБА_6 , не передбачаючи дійсних намірів ОСОБА_4 , будучи введеним в оману, погодився та добровільно передав ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон, марки «Samsung» Black/32GB, модель: «SМ-А032FZКDSEK».

Після чого, ОСОБА_4 , заволодівши шляхом обману мобільним телефоном марки «Samsung» Black/32GB, модель: «SМ-А032FZКDSEK», що належав ОСОБА_6 , покинула місце вчинення кримінального правопорушення, та згодом розпорядилася мобільним телефоном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1 651 грн. 20 коп.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви просив провести судове засідання у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 у його відсутність. Зазначив що, звертатись з цивільним позовом не буде.

Суд, враховуючи думку сторін кримінального провадження, вважає за можливе провести судове засідання у відсутність потерпілого.

В судовому засіданні 09.09.2024, захисник звернувся до суду із усним клопотанням про закриття кримінального провадження з посиланням на те що, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3 028 грн., станом на дату набрання Законом чинності, та на дату вчинення кримінального правопорушення) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення, в зв`язку з чим, просить закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України., на підставі ст. 284 ч. 1 п. 4-1 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання захисника.Суть обвинувачення та право заперечувати проти закриття кримінального провадження, наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючої обставини їйвідомі та зрозумілі.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання.

Заслухавши доводи захисника, думку обвинуваченої, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, гідно із усталеною практикою Європейського суду поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін).

Відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України»,«Кантоні проти Франції»).

Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 7 Конвенції (nullum crimen, nulla poena sine lege) є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону.

На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, заява № 10249/03).

Законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права (ст. 3 ч. 1 КК України).

Відповідно до ст. 3 ч. 6 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ст.ст. 3 ч. 3, 4 ч. 2 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ст. 5 ч. 1 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: а) скасування норм Особливої частини КК; б) внесення змін до норм Особливої частини КК - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини КК (наприклад, доповнення КК додатковою обставиною, що виключає злочинність діяння); г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (без зміни "букви" закону).

Закон, який має зворотну дію в часі, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності та: а) не були притягнуті до кримінальної відповідальності (у цьому випадку кримінальна справа не може бути порушена у зв`язку з відсутністю події злочину); б) котрим пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину (кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю події злочину); в) засуджені обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, і відбувають покарання; г) відбули покарання, але мають непогашену чи незняту судимість.

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3 028 грн., станом на дату набрання Законом чинності, та на дату вчинення кримінального правопорушення) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Отже, викрадення чужого майна вартістю до 2 684 грн., включно, у 2023 році, є адміністративним правопорушенням.

Оскільки, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинила заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) станом на 2023 рік на суму 1 651,20 грн., то вказані дії ОСОБА_4 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ст.51 КпАП України, тобто дрібне викрадення чужого майна шляхом шахрайства.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону № 3886-ІХ має зворотну дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з ст. 284 ч. 1 п.4-1 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ст. 284 ч. 4 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої ч. 1 п. 4-1 цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1 цього Кодексу.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої ст. 284 ч. 1 п. 4-1 або ч. 2 п. 1-2 КПК України, постановлюється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Згідно із ст. 479-2 ч. 3 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої ст. 284 ч. 1 п. 4-1 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що вартість викраденого обвинуваченою ОСОБА_4 майна в даному кримінальному провадженні становить 1 651,20 грн., її діяння станом на день розгляду провадження судом, і з урахуванням положень Закону № 3886-ІХ, ст. 5 КК України, підлягає кваліфікації як адміністративне, а не кримінальне правопорушення, що виключає подальший судовий розгляд.

Тому, за наявності підстав для закриття кримінального провадження згідно із ст. 284 ч. 1 п. 4-1 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відсутності жодних заперечень щодо закриття кримінального провадження обвинуваченої ОСОБА_4 із цих підстав, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в справі підлягає задоволенню.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ, в кримінальному провадженні №0000950 від 09.09.2023, згідно постанови дізнавача Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 від 11.09.2023, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» S/N НОМЕР_1 , модель: «SМ-А032FZКDSEK», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , переданий на зберігання до камери схову Деснянського УП НУЕП у м. Києві ( квитанція №006974).

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 13.09.2024 (ЄУНСС: 754/12635/23), накладено арешт на майно.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 100, 284, 331, 369-372, 376, 392, 395, 474, 479-2 КПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання захисника ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000950 від 09.09.2023 стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, - закрити на підставі ст. 284 ч. 1 п. 4-1 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Речові докази, в кримінальному провадженні №0000950 від 09.09.2023, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» S/N НОМЕР_4 моделі «SМ-А032FKDSEK» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , який згідно квитанції №006974 від 18.09.2023 зберігається в камері схову Деснянського УП ГУНП у м. Києві, - повернути потерпілому.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва 13 вересня 2023 року на майно (ЄУНСС: 754/12635/23), - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Повний текст ухвали оголошений 11.09.2024 о 17:30 год.

Суддя ОСОБА_1