УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції клопотання прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, який здобув вищу освіту, не працює, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000502 від 18.05.2023,

за участю:

секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_2 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000502 від 18.05.2023 року.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000502 від 18.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

В рамках даного провадження слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 24.06.2024 продовжено стосовно ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.08.2024 року.

02.08.2024 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, направлено до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду по суті, водночас, проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0000502 призначено на 05.09.2024 року.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує про причетність ОСОБА_3 до інкримінованих йому злочинів, що на даній стадії провадження є вірогідним та достатнім для застосування щодо особи обмежувальних заходів. При цьому, підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час відсутні, оскільки ризики щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на інших підозрюваних, свідків у кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, які обґрунтовували необхідність обрання запобіжного заходу, не зменшились і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не може запобігти заявленим ризикам.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав. Підтвердив, що обвинувальний акт стосовно останнього скеровано до Дніпровського районного суду м. Києва для судового розгляду по суті, при цьому, підготовче судове засідання призначено суддею на 05.09.2024 року. Разом з тим, строк тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 22.08.2024, а тому, існує необхідність у продовженні строку тримання останнього під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, обґрунтовуючи відсутністю ризиків, які б давали достатньо підстав для продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу. Враховуючи наведене, просив змінити підзахисному запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 вважаючи клопотання прокурора необґрунтованим, а ризики недоведеними належними та допустимими доказами, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думку учасників провадження, ретельно дослідивши клопотання прокурора та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження №0000502 від 18.05.2023, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Так, положення ч. 6 ст. 199 КПК України передбачають, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Як встановлено у ході судового розгляду клопотання прокурора, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000502 від 18.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

В рамках даного провадження слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 24.06.2024 продовжено стосовно ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.08.2024 року.

02.08.2024 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, направлено до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду по суті, водночас, проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0000502 призначено на 05.09.2024 року.

Проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_3 , міри покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, яка може бути призначена обвинуваченому у разі доведення його винуватості, а усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування таких ризиків, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Надаючи оцінку ризику переховуватись від суду, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкція за вчинення яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти 15 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_3 може виїхати до Російської Федерації, на тимчасово окуповану територію та переховуватися від органів досудового слідства та суду. Крім того, із вбачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_3 активно застосовував заходи конспірації у своїй протиправній діяльності, тому у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, матиме змогу використовувати вказані вміння і навики для переховування від слідства і суду.

Під час оцінки ризику незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених в рамках даного провадження, слідчим суддею береться до уваги той факт, що ОСОБА_3 , будучи, відповідно до обвинувачення, керівником терористичної групи, перебуваючи на свободі, зможе вільно спілкуватись та координувати дії інших невстановлених на даний час співучасників злочину щодо приховування слідів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на свідків, які вже були допитані у кримінальному провадженні, з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань.

При цьому, слідчим суддею у контексті наявності ризику незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні враховується, що свідки у кримінальному провадженні не були допитані безпосередньо в судовому засіданні, оскільки така стадія судового провадження ще не настала, а тому існує висока ймовірність настання такого ризику.

Також слідча суддя вважає доведеним наявність ризику можливого вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення або продовження вчинення того, у якому вже обвинувачується. Так, сторона обвинувачення вказує, що злочинна діяльність ОСОБА_3 була спрямована на вчинення злочину проти громадської безпеки, а її метою є залякування населення та вплив на прийняття рішень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а тому, слідча суддя приходить до висновку, що є обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на волі, він продовжить проводити технічні роботи по збору та налаштуванню БпЛА, виготовляти вибухові речовини для подальшого здійснення терористичних актів та вчинить інші протиправні дії, на користь іноземної держави - рф, з якою Україна перебуває в стані збройного конфлікту.

Отже, з`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 , на які послався прокурор у своєму виступі, обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та чи переважають характеризуючі дані щодо особи обвинуваченого ці ризики, слідчий суддя враховує, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Враховуючи наявні ризики, слідчий суддя доходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинуваченого на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого, не можуть їм запобігти.

При цьому, слідчий суддя, розглянувши питання про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого та оцінивши доводи кожної сторони, з урахуванням наведених вище доводів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором доведено, що при застосуванні до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не можна буде запобігти вказаним ризикам.

Характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_3 , який не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має осіб на утриманні, тобто не має міцних соціальних зв`язків, офіційно непрацевлаштований, не має стабільного доходу та належних засобів для існування, підтверджують можливі ризики неправомірної його поведінки у разі зміни застосованого запобіжного заходу на більш м`який.

Разом з тим, твердження захисника ОСОБА_5 щодо відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтверджуються наданими слідчому судді матеріалами кримінального провадження №0000502 від 18.05.2023, а відтак, не беруться до уваги.

При цьому, підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час відсутні, оскільки ризики, що обґрунтовували необхідність обрання запобіжного заходу не зменшились і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не може запобігти заявленим ризикам.

Так, застава, особисте зобов`язання чи порука із покладенням відповідних обов`язків, не усунуть ризик спілкування із іншими співучасниками злочину, а також тиску на свідків у кримінальному провадженні.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть цілодобового, також не забезпечить усунення існуючих ризиків, оскільки ОСОБА_3 і надалі матиме можливість контактувати із іншими співучасниками злочину, й надалі узгоджувати з ними свої дії за допомогою різного роду засобів зв`язку, у тому числі, які неможливо відслідкувати ні гласними, ні негласними засобами контролю.

А тому на даний час слідчий суддя не вбачає підстав для зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_3 .

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_3 в умовах тримання під вартою - відсутні.

У свою чергу, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, та, визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконання ним процесуальних обов`язків.

Разом з тим, ч. 4 ст. 183 КПК України закріплює, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402, 405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Вказані вище обставини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення проти громадської безпеки, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків та інших учасників провадження, продовження вчинення інкримінованих діянь або вчинення інших кримінальних правопорушень, вагомості наявних доказів обвинувачення, особи обвинуваченого, дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, позбавить орган розслідування можливості в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, здійснення останнім впливу на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню вчиненню необхідних процесуальних дій та виконанню процесуальних рішень.

Отже, слідчий суддя, вважаючи, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, а також ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України, визначити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою до 06 вересня 2024 року включно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 182, 183, 194, 199, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 06 вересня 2024 включно, без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 16 серпня 2024 року о 13 год. 15 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1