ВИРОК

іменем України

14 жовтня 2024 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,,

найменування кримінального провадження:

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 26.05.2024 року;

відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кам`янка-Бузька Львівської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , по АДРЕСА_3 , громадянин України, з спеціальною технічною освітою, розлучений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працює щипорубом у фізичної особи-підприємця « ОСОБА_4 », встановленими законодавством України пільгами не користується, депутатом та/чи адвокатом/нотаріусом не являється, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня» не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності притягався, однак в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим;

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні котрого обвинувачується особа: ч. 1 ст. 125 КК України;

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

з боку сторони обвинувачення - прокурорка Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_5 та потерпілий - ОСОБА_6 ; з боку сторони захисту - обвинувачений ОСОБА_3 ;

розглянувши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, за участі вищевказаних сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження (за винятком потерпілого ОСОБА_6 ), -

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_3 25.05.2024 року близько 20:00 год., перебуваючи разом із потерпілим ОСОБА_6 на території домоволодіння, що по АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, котрий розпочався між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взяв у праву руку дерев`яну кухонну качалку та умисно наніс нею останньому два удари в область нижньої частини лівої ноги, після чого, продовжуючи свої протиправні дії відносно потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 наніс останньому правою рукою три удари в область лівої частини обличчя, від чого він, не втримавши рівновагу, впав та вдарився головою до вимощеної бруківки.

У результаті таких умисних протиправних дій, обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді поверхневої рани на голові ліворуч, саден і синців на голові та тілі, котрі, згідно висновку судово-медичної експертизи, є легким тілесним ушкодженням.

Позиції сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження щодо пред`явленого обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності його позиції, вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини. Зокрема вказав, що дійсно він ввечері 25.05.2024 року за своїм фактичним місцем проживання - по АДРЕСА_2 , мав конфлікт з потерпілим ОСОБА_6 , який приходиться племінником його співмешканки, під час котрого в пориві схопив дерев`яну кухонну качалку та умисно наніс нею кілька ударів потерпілому ОСОБА_6 по нозі, а, опісля, ще своєю правою рукою кілька ударів в обличчя, від чого останній впав на землю. Він розуміє значення таких своїх дій, а тому при обранні йому міри покарання покладається на думку суду, однак просить його суворо не карати, так як розкаявся у скоєному. Щодо відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_6 , то таку мав та надалі має намір відшкодувати, однак потерпілий ОСОБА_6 виїхав закордон, на зв`язок з ним не виходить.

У своїй заяві про здійснення цього судового провадження за його відсутності, що була подана 12.08.2024 року через канцелярію Сколівського районного суду Львівської області та зареєстрована в діловодстві за вх. № 5517, потерпілий ОСОБА_6 одночасно висловив позицію про те, що підтримує обвинувачення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, а при призначенні йому міри покарання покладається на думку суду.

Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження.

Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_3 суті обвинувачення, який винним себе у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю, суд визначив обсяг доказів, котрі будуть досліджуватися, та встановив порядок їх обмеженого дослідження, визначений ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки присутні у залі судових засідань сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження проти цього не заперечували, а обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ніким не оспорюються.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні котрого визнається обвинувачений.

Суд вважає, що у діях обвинуваченого ОСОБА_3 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і суд також вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за вказаною статтею чинного на час його скоєння КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою у ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених у ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд не вбачає.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини та мотиви кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення, а також особу зазначеного обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, спостерігається його щире каяття. Обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується за своїм фактичним місцем проживання, він офіційно працевлаштований, зокрема працює щипорубом у фізично особи-підприємця « ОСОБА_4 », де отримує стабільний та достатній дохід, він також не перебуває на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня», він раніше до кримінальної відповідальності притягався, однак незнятих та/чи не погашених судимостей не має, а тому, в силу ст. 89 КК України, вважається таким, що раніше не судимий.

З урахуванням наведених обставин, а також беручи до уваги позицію потерпілого ОСОБА_6 , викладену ним у своїй заяві про здійснення цього судового провадження за його відсутності, у частині того, що він при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покладається на думку суду, то ж суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, - у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, погодившись таким чином з позицією сторони обвинувачення у цьому кримінальному провадженні. При цьому, суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_3 , в силу наявного у нього постійного офіційного заробітку, буде мати змогу оплатити штраф у присудженому розмірі. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, суд не вбачає.

З огляду на вказане, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, сукупність встановлених даних про його особу, міру покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішення інших питань, необхідних при ухваленні вироку.

Питання доцільності застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурорки Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_5 , та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами кримінального провадження.

Цивільний позов у даному судовому провадженні потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та/чи моральної шкоди, заподіяних внаслідок кримінального правопорушення, не пред`являвся.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні, котрі полягали б у залученні експертів на стадії досудового розслідування та/чи у суді, - відсутні.

Суд, у відповідності до ст. 100 КПК України, вважає за необхідне вирішити долю речового доказу - дерев`яної кухонної качалки, - у спосіб її знищення.

Керуючись статтями 2, 7, 100, 349, 351, 358, 368-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Рішення щодо запобіжного заходу.

Жоден із визначених чинним КПК України запобіжних заходів щодо засудженого ОСОБА_3 до дати набрання даним вироком суду законної сили не застосовувати.

Рішення щодо речових доказів і документів.

Визнану у даному кримінальному провадженні речовим доказом дерев`яну кухонну качалку, котра знаходиться у камері зберігання речових доказів Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, - знищити.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області

Поряд з цим, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, котрі ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження котрих було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Порядок отримання копії вироку.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому ОСОБА_3 та прокурорці Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_5 , а потерпілому ОСОБА_6 , - на його відповідне прохання про це.

Вирок проголошено у повному обсязі прилюдно 14 жовтня 2024 року, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Суддя ОСОБА_7