Справа № 468/1531/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

07.08.2024 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , отримавши скаргу ОСОБА_2 про зобов`язання Баштанського РВП ГУНП внести відомості до ЄРДР,-

ВСТАНОВИЛА:

01 серпня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Баштанського районного суду Миколаївської області зі скаргою про зобов`язання Баштанського РВП ГУНП внести відомості до ЄРДР.

Дослідивши зміст скарги з додатками, приходжу до висновку про необхідність повернення скарги заявнику з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема - бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п. ч. 1 ст. 303 КПК України).

Зі змісту поданої скарги є не зрозумілим чиї дії чи бездіяльність оскаржуються і в чому саме вони полягають.

Крім того, відповідно до ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Однак, заявник ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх прав, які на його думку були порушені, виклавши скаргу російською мовою всупереч вимогам законодавства про державну мову.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» (далі Закон) єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом. Цей Закон регулює функціонування і застосування української мови як державної у сферах суспільного життя, визначених цим Законом, на всій території України. Дія цього Закону не поширюється тільки на сферу приватного спілкування та здійснення релігійних обрядів.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національні меншини (спільноти) України» встановлено, що на період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом шести місяців з дня його скасування або припинення тимчасовому обмеженню в реалізації та захисті підлягають права національних меншин (спільнот), які ідентифікують свою приналежність за етнічним походженням із державою, що визнана в Україні та/або міжнародними організаціями державою-терористом (державою-агресором), яка вчиняє акти агресії проти України.

На сьогоднішній день російська федерація офіційно визнана державою-терористом, а тому використання російської мови в органах судової влади, яка є незалежною і самостійною гілкою державної влади є неприпустимим.

Українська мова є визначальним чинником і головною ознакою ідентичності української нації, яка історично сформувалася і протягом багатьох століть безперервно проживає на власній етнічній території, становить переважну більшість населення країни і дала офіційну назву державі, а також є базовим системотвірним складником української громадянської нації та відіграє значну роль в забезпеченні територіальної цілісності та національної безпеки України.

Враховуючи зазначене вище, приходжу до висновку про необхідність повернення скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 303-304 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Повернути скаргу ОСОБА_2 про зобов`язання Баштанського РВП ГУНП внести відомості до ЄРДР.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати ОСОБА_2 , разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя