Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконферензв`язку з використанням телекомунікаційної платформи "EasyCon" та під час трансляції з приміщення Державної установи "Київський слідчий ізолятор" матеріали кримінального провадження № 0004142 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. П`ятихатки Василівського району Запорізької області,

громадянина України, що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190 КК України, ч.4 ст.358 КК України,

за апеляційними скаргами обвинуваченого і захисника ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману в особливо великих розмірах, за наступних обставин.

У невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 17 серпня 2023 року, ОСОБА_7 та невстановлені особи, діючи спільно, розробили злочинний план заволодіння грошовими коштами осіб шляхом обману під приводом обміну іноземної валюти. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_7 орендував нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , яке облаштував як фіктивний пункт обміну валют, а також спільно з невстановленими особами у мережу Інтернет на сайт " ІНФОРМАЦІЯ_2 " було поміщено оголошення про нібито купівлю-продаж іноземної валюти за вигідним курсом та зазначено заздалегідь придбаний номер мобільного телефону.

17 серпня 2023 року ОСОБА_8 зателефонував за вказаним в оголошенні номером телефону, домовився з невстановленою особою про зустріч у приміщенні ТЦ "Україна" за адресою: АДРЕСА_4 , та продаж валюти в сумі 58 000 доларів США. Коли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 того ж дня об 11 годині 20 хвилин прибули до ТЦ "Україна", невстановлена особа зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила, що йому необхідно прибути до іншого пункту обміну валют, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . О 12 годині ОСОБА_7 зустрівся з потерпілими за вказаною адресою, ввів їх в оману, повідомивши неправдиві відомості про намір здійснити обмін іноземної валюти, і коли ОСОБА_8 передав йому грошові кошти в сумі 58 000 доларів США, після їх перерахунку пішов в іншу кімнату, щоб нібито покласти їх у сейф та взяти гривню для передачі потерпілим, і через заздалегідь підготовлений вихід залишив приміщення, завдавши ОСОБА_8 та ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 58 000 доларів США, що згідно з курсом НБУ становило 2 120 978 грн. 80 коп. в особливо великих розмірах.

Крім того, 31 липня 2023 року ОСОБА_7 орендував вказане раніше приміщення для облаштування під пункт обміну валют і 17 серпня 2023 року орендував квартиру АДРЕСА_5 , надавши орендодавцям ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в якості документа, що посвідчує його особу, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 06.05.2015 Шевченківським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, на ім`я ОСОБА_12 , і тим самим використав завідомо підроблений документ.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.01.2024 за наслідками розгляду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів по 09.03.1014 включно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вказану ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішеннях у справах "Харченко проти України", "Фельдман проти України", зазначає, що доцільність продовження строків тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналізу як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, що тримання під вартою не повинно бути продовжене через очікуване покарання.

Разом з тим, ухвала суду, як і клопотання прокурора, не містять обґрунтування ризиків. Захисник звертає увагу, що ОСОБА_7 особою молодого віку, громадянин України, зареєстрований в Україні, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Апеляційна скарга обвинуваченого містить такі ж апеляційні вимоги, обґрунтовуючи які, ОСОБА_7 також посилається на практику ЄСПЛ та зазначає, що висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі, стосовно його соціальних зв`язків, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. З огляду на наявність у нього близьких та рідних осіб та відсутність судимостей просить задовольнити апеляційну скаргу та запевняє, що не має наміру вчиняти дії, передбачені ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою; провівши судові дебати, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що в їх задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог цих норм у сукупності з положеннями ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції погодився з доводами про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КК України, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, і що більш м`якi запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігання вказаним ризикам.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримано, викладені в ухвалі висновки є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (справа "Панченко проти Росії").

Ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа "Бекчиєв проти Молдови").

Суд першої інстанції врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення проти власності, яке є особливо тяжким і санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання в м. Києві та законного джерела доходу.

Такі обставини, на думку колегії суддів, переконливо свідчать, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити вказані дії.

Крім того, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя визначив ОСОБА_7 розмір застави, який приблизно дорівнює розміру завданої майнової шкоду відповідно до висунутого обвинувачення. У той же час, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке захисник та обвинувачений просять застосувати до обвинуваченого, який не користується особливою довірою чи авторитетом, ніде не навчається і не працює, не має власної сім`ї, застосований бути не може.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 затриманий 18.08.2023 і у цьому кримінальному провадженні тільки призначено судовий розгляд, підстав вважати, що зі спливом такого невеликого проміжку часу зменшилися ризики, немає.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстав для задоволення апеляційних скарг сторони захисту колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 4221 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого і захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3