Справа № 358/1421/20 Провадження № 1-кп/358/72/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000360 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.Високе Тетіївського району Київської області, українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не є особою з інвалідністю, не працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, близько 15:00 год у ОСОБА_4 , який повертався на власному автомобілі ВАЗ 2101 з с. Бовкун Таращанського району, Київської області , виник умисел на викрадення будь-яких речей з господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 .

Так, у жовтні 2020 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, близько 16:00 год, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, діючи умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, прибув на власному автомобілі ВАЗ 2101 до території господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 .

Скориставшись відсутністю власника та очевидців своєї злочинної діяльності, ОСОБА_4 відчинивши хвіртку, проник на територію вказаного господарства.

Перебуваючи на території господарства ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 за допомогою залізної труби, яку знайшов на подвір`ї вище вказаного господарства, шляхом віджиму замка, проник в господарське приміщення, та помітив брухт чорного металу та січкарню.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з єдиним умислом спрямованим на таємне викрадення брухт чорного металу ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю власника та очевидців своєї злочинної діяльності, перебуваючи в господарському приміщенні, таємно викрав брухт чорного металу, вагою - 30 кг.

В подальшому ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив, а викраденим металобрухтом розпорядився на власний розсуд.

Крім того, через декілька днів в жовтні 2020 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, близько 23:00 год ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним кримінально - протиправним наміром, достовірно знаючи про наявність на території господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , січкарні, прибув за вказаною адресою, з метою викрадення вказаного майна.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з єдиним умислом спрямованим на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю власника та очевидців своєї злочинної діяльності, відчинивши хвіртку, проник на територію господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи на території господарства за вище вказаною адресою, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу через відчинені двері, проник в середину господарського приміщення, звідки таємно викрав січкарню.

В подальшому ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 3907/20 від 10.11.2020, вартість брухту чорного металу, вагою 30 кг становить 114,90 гривень, вартість січкарні становить 4410,00 гривень.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 4524,90 гривні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив суду, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин. Не оспорював фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, дати, часу, місця вчинення, найменування чужого майна, яким заволодів, правової кваліфікації свого діяння. Зазначив, що усвідомив значення своїх дій, у скоєному щиро кається та в подальшому не допустить протиправної поведінки. Посилаючись на викладене, просив суворо його не карати та надати шанс довести своє виправлення.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 вважали недоцільним у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України досліджувати інші докази стосовно фактичних обставин вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення. Обвинувачений розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За згодою осіб, які беруть участь у справі, в судовому засіданні головуючим суддею вирішено визнати недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належні, допустимі та в даному випадку достатні докази, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та дії ОСОБА_4 кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення - за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 67 КК України судом не встановлено.

З характеризуючих матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Суд також приймає до уваги досудову доповідь фахівця Обухівського РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області відносно обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є високим, та виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе.

Суд вважає за можливе перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та приходить до обґрунтованого переконання про те, що призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередженням вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому призначає покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати суд покладає на ОСОБА_4 в порядку ст.124 КПК України.

Запобіжний захід не обирався та відсутні підстави для його обрання.

На підставі викладеного та керуючись ст.373,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений на січкарню ухвалою суду від 12.11.2024 року. (справа № 358/1346/20).

Речовий доказ - січкарня, який переданий ОСОБА_6 на відповідальне зберігання згідно розписки від 06.11.2020 - вважати повернутим власнику майна.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів для проведення судово-товарознавчої експертизи № 3907/20 від 10.11.2020 на суму 300 грн., стягнути із ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_7 .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1