Справа № 531/1816/22
Провадження № 1-кп/553/532/2024
У Х В А Л А

Іменем України

16.09.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ленінського районного суду міста Полтави об`єднане кримінальне провадження № 0000247 від 08.11.2022, № 0000385 від 15.06.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка, Карлівського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта базова середня, розлучений, інвалідність не встановлена, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17 серпня 2020 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 310 , ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до двох років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

- 06 вересня 2022 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 126-1 КК України, з застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, до трьох років обмеження волі;

? у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 21.12.2023 на розгляд до Ленінського районного суду м.Полтави з Полтавського апеляційного суду 21.12.2023 надійшли матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000247 від 08.11.2022, № 0000385 від 15.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою від 21.12.2023 призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою від 22.12.2023 призначено судовий розгляд в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000247 від 08.11.2022, № 0000385 від 15.06.2023.

В судовому засіданні 16.09.2024 захисник обвинуваченого заявив клопотання про закриття кримінального провадження № 0000385 від 15.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки із набранням чинності 09.08.2024 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, збільшилася сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо власності.Письмове клопотання захисника долучено до матеріалів справи.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника, просив закрити кримінальне провадження за епізодами крадіжки у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження № 0000385 від 15.06.2023 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, вказав, що у зв`язку з тим, що ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.08.2024 у справі № 278/1566/21передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду кримінальне провадження для вирішення вказаного питання. Просив відмовити у задоволенні клопотання та зазначив, шо до вирішення вказаного питання можливо повернутись після розгляду об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявою, в яких просять провести судовий розгляд без їх участі.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000247 від 08.11.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000385 від 15.06.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнною стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023; № 254/2023 від 01.05.2023 та № 3275-ІX від 27.07.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану- в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, який діє і на даний час.

Будучи обізнаним про воєнний стан в Україні, в тому числі і на території м. Карлівка, Полтавського району, Полтавської області, ОСОБА_5 вчинив злочин в умовах воєнного стану за наступних фактичних обставин.

06 червня 2023 року близько 12:00 годин, ОСОБА_5 , проходячи греблею по провулку Харчовиків в АДРЕСА_2 , повз штучну водойму (ставок), де, в цей час рибалив ОСОБА_7 .

Далі ОСОБА_5 помітив неподалік берега сумку, належну ОСОБА_7 , у зв`язку з чим у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому, ОСОБА_5 , скористуючись тим, що власник манна відсутній, а саме займається рибальством та не слідкує за особистими речами, а також ніхто його не бачить, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, з корисних мотивів, в умовах воєнного стану, підійшов до сумки потерпілого ОСОБА_7 , яка знаходилась на березі вищевказаної водойми з якої викрав мобільний телефон останнього, марки «ZTE Blade А7 2020», в корпусі синього кольору, вартість якого згідно висновку експерта становить 2400,00 гри.

В подальшому, викраденим телефоном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд у повному обсязі, а саме реалізував до ПТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою АДРЕСА_2 , чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на вказану суму.

Продовжуючи злочинну діяльність, 14 червня 2023 року близько 22:00 годин, ОСОБА_5 , проходячи поблизу господарства ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_3 , помітив біля будинку велосипед марки «Україна», жіночого типу, блакитного кольору. В подальшому у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, де користуючись тим, то його ніхто не бачить, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпек) свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, повторно, з корисних мотивів, в умовах воєнного стану, через калітку зайшов на територію господарства потерпілого, де шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку велосипеда марки «Україна», жіночою типу, блакитного кольору, належного ОСОБА_6 , вартість якого згідно висновку експерта становить 1200,00 гри.

В подальшому, викраденим велосипедом ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд у повному обсязі, а саме збув його ОСОБА_8 , чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану (епізод від 06.03.2023); таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану (епізод від 14.06.2023).

Частина 1 ст. 2 Кримінального кодексу України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Поряд із цим, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2023 на рівні 2684 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановлена законом на 01.01.2023, становить 1 342, 00 грн (2684,00 грн *50% = 1 342,00 грн.).

Так, з 09 серпня 2024 року сума викраденого майна, яка не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою, та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Положеннями частиною 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000385 від 15.06.2023 інкримінується:

- вчинення крадіжки 06.06.2023, розмір викраденого майна становить 2400,00 грн., що станом на день розгляду провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності;

-.вчинення крадіжки 14.06.2023, розмір викраденого майна становить 1200,00 грн., що станом на день розгляду провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

З огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, інкриміновані ОСОБА_5 кримінальні правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України (епізод від 06.06.2023 та епізод від 14.06.2023) не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Щодо позиції прокурора по клопотанню захисту, суд зазначає, що доводи викладені в її обґрунтування не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таким чином, враховуючи положення статті 58 Конституції України та статті 5 КК України, суд приймає рішення про закриття кримінального провадження з підстав, встановлених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, оскільки у зв`язку із набранням чинності 09.08.2024 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, дії обвинуваченого ОСОБА_5 (епізод від 06.06.2023 та епізод від 14.06.2023) не підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілими не заявлено,процесуальні витрати відсутні.

Відомостей про речові докази та їх місцезнаходження прокурором в судовому засіданні не надано, тому суд долю речових доказів даною ухвалою не вирішує.

На підставі наведеного, керуючись 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника про закриття кримінального провадження № 0000385 від 15.06.2023 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України задовольнити.

Об`єднане кримінальне провадження, а саме: кримінальне провадження № 0000385 від 15.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом від 06.06.2023 та за епізодом від 14.06.2023 - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Продовжити розгляд кримінального провадження № 0000247 від 08.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18.09.2024.

Головуючий: суддя ОСОБА_1