Провадження № 1-в/638/869/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові подання начальника Ізюмського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, щодо приведення вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2020 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративне правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року відносно засудженої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки хутора Лиманський Семикараковського р-ну Ростовської обл. рф, українки, громадянки України, одруженої (після одруження прізвище Францова), непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 01 жовтня 2015 року Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185. ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 24 лютого 2020 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 19 листопада 2020 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,-

У С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане подання, яке мотивоване тим, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2020 ОСОБА_4 була засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, де остання своїми протиправними діями 06.10.2019 завдала матеріальну шкоду потерпілому на суму 1963,00 грн.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вищевикладеного, начальник Ізюмського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області просить привести вищевказаний вирок у відповідність до Закону № 3886-ІХ.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання, просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням первищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент його вчинення, тож відсутні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання.

Представник Ізюмського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явилась, надала заяву про проведення судового засідання за її відсутності, подання підтримує в повному обсязі.

Засуджена ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлялась, про причини не явки суду не повідомила.

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

ОСОБА_4 засуджена вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років 10 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

З вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2020 вбачається, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин) 06.10.2019. Матеріальна шкода, яка була завдана потерпілому у день вчинення кримінального правопорушення (злочину), становить 1963,00 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2019 рік з 01 січня 2019 року складав 1921.00 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 960.5 х2= 1921,00 грн.

Згідно з вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2020 ОСОБА_4 06.10.2019 викрала майно на суму 1963,00 грн, що станом на день крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 1921,00 грн.).

Таким чином, на засуджену ОСОБА_4 не розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Враховуючи викладене, суд приходиться до висновку, що подання начальника Ізюмського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, щодо приведення вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2020 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративне правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року відносно засудженої ОСОБА_4 не обґрунтоване та таке, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України суд-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні подання начальника Ізюмського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, щодо приведення вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2020 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративне правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року відносно засудженої ОСОБА_4 шляхом звільнення її від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова, а засудженим, який тримається під вартою протягом того ж строку з дня вручення копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1