У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання слідчої СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001783 від 11.11.2024 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Щучинськ, Кокчетавська область, Казахстан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середня, працюючого, не одруженого, судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування - до 13.01.2025 року.

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що в провадженні слідчого відділу Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001783 від 11.11.2024 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.11.2024 року, приблизно о 16 год 22 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Мамчині Смаколики», що за адресою: АДРЕСА_2 , у якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами з каси магазину ФОП « ОСОБА_6 », пройшов за торгівельний прилавок, доступ до якого обмежений, та за присутності продавця цього магазину ОСОБА_7 , яка перебувала на своєму робочому місці, відкрито, шляхом вільного доступу, взяв зі столу до рук картонну коробку з грошима у сумі 7414,6 грн.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 7414,6 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

15.11.2024 року на підставі п.3 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України у кримінальному провадженні № 0001783 від 11.11.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Крім цього, 15.11.2024 року на підставі ст.ст.131, 132, 183, 194 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000541 від 31.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за клопотанням слідчого СВ відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом журналу ЄО від 10.11.2024 №30921; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10.11.2024; протоколом огляду місця події в приміщенні магазину «Мамчині Смаколики» за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_6 від 11.11.2024, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 12.11.2024; протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_7 від 12.11.2024; протоколами огляду відеозаписів від 13.11.2024; протоколом огляду місця події від 15.11.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України від 15.11.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 15.11.2024, а також речовими доказами.

Зважаючи на це, оскільки існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідча просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам і забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 підтримали вимоги, заявлені у клопотанні, та просили задовольнити клопотання з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку слідчої та прокурора, з`ясувавши позицію підозрюваного, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001783 відповідає вимогам статті 184 КПК України.

У судовому засіданні було підтверджено надання підозрюваному копії клопотання та доданих до нього матеріалів, що також вбачається зі змісту поданого до суду клопотання.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв?язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001783 від 11.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

15.11.2024 року слідча ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором ОСОБА_3 , повідомила ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою.

Констатуючи це, суд виходить з того, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Така позиція узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», в яких наголошено на тому, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об?єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Так, надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не є предметом розгляду слідчим суддею на даній стадії кримінального процесу.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3 і 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, про наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що санкцією ч.4 ст.186 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Підозрюваний раніше неодноразово судимий, у тому числі за аналогічні тяжкі корисливі злочини, не працює, веде антисоціальний спосіб життя, а тому перебуваючи на волі останній може здійснити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність ризику незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, оскільки останні надали вагому показання, на яких ґрунтується обвинувачення, як про це стверджує слідча та прокурор, а тому підозрюваний може вплинути на них, шляхом погроз, підкупу чи шантажу з метою зміни ними своїх свідчень. Зміна показань чи відмова від них потерпілої або свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності та востаннє 11.02.2021 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 15.03.2024 року по відбуттю покарання. При цьому на розгляді Ленінського районного суду м. Полтава перебувають обвинувальні акти щодо останнього за ч.4 ст.185 КК України. Сукупність наведених обставин свідчить про те, що після звільнення з місць позбавлення волі підозрюваний на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, як наслідок, знову притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, а тому доводи сторони обвинувачення про наявність ризику вчинення іншого злочину є обґрунтованими.

Відповідно до статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує також дані про особу підозрюваного в їх сукупності, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність його соціальних зв`язків у місці проживання, репутацію, майновий стан.

Беручи до уваги сукупність наведених вище фактів, слідчий суддя приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним відповідних процесуальних обов`язків і не зможе запобігти доведеним ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Останній підозрюється у вчинення тяжких злочинів та може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення; особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 ; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Отже, надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказують слідча та прокурор, а також про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним ризикам.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Водночас слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч.4 ст.182 КПК України).

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, слідчий керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні. Зокрема, у рішенні від 20.11.2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п.3 ст.5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, враховуючи характеристику особи підозрюваного, його майновий стан, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (із розрахунку 3028 грн), вважаючи, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, та в той же час відповідає вимогам ст.ст.178, 182, 183 КПК України і не є завідомо непомірним для останнього.

При цьому в разі внесення застави слід покласти на підозрюваного такі обов?язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та перебування; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілою в кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчої про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити, визначивши останньому водночас альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчої - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку передбаченого ч.1 ст.197 КПК України, строком на 49 днів, який обчислювати з 15 год 40 хв 26 листопада 2024 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 13 січня 2025 року, 15 год 40 хв.

Визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0015950, призначення платежу - застава, прізвище, ім?я, по-батькові особи, за кого вноситься застава, сума застави, дата внесення застави, № ухвали суду та назва суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов?язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та перебування; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілою в кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз?яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув?язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув?язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у цій ухвалі, підозрюваний зобов?язаний виконувати покладені на нього обов?язки, пов?язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв?язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали складено 27 листопада 2024 року об 11 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1