Провадження №1-кп/127/887/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2023 за № 0000289, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив відвід захиснику адвокату ОСОБА_5 , мотивуючи заяву про відвід тим, що у них із захисником різні позиції з приводу здійснення захисником своїх повноважень, захисник надає недостатню правову допомогу. Вважає, що таким чином порушується його право на захист.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що враховуючи позицію обвинуваченого а також те, що у них з обвинуваченим різні правові позиції з приводу здійснення захисту, не заперечував щодо задоволення заяви обвинуваченого про відвід.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення заяви про відвід, оскільки вважає, що це є правом обвинуваченого.

Суд, заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 20 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника. У випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, підозрюваному, обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.

Суд зазначає, що право на захист належить до загальновизнаних принципів міжнародного права та є необхідною умовою забезпечення права на справедливий судовий розгляд. Доступ до адвоката як невід`ємна гарантія права на захист у разі кримінального обвинувачення передбачений ст. ст. 2, 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права а також статтями 5, 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, відповідно до підпункту «с» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Тобто, підпункт «с» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює вимогу не лише «призначення» захисника, який би виступав від імені обвинуваченого, а того, щоб право на юридичну допомогу здійснювалось практично та ефективно, з метою забезпечення достатнього захисту.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Враховуючи викладене, суд має надати обвинуваченому можливість належним чином реалізувати своє право на захист.

Право обвинуваченого в кримінальному провадженні на ефективний захист за допомогою адвоката, який за необхідності може бути призначений в офіційному порядку, є одним з основоположних елементів справедливого розгляду, на що неодноразово наголошував і наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Підстави для відводу захисника визначені статтею 78 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 78 Кримінального процесуального кодексу України захисником, представником не має права бути особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач. Особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник також у випадках: 1) якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги; 2) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю (зупинення дії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або його анулювання) в порядку, передбаченому законом; 3) якщо вона є близьким родичем або членом сім`ї слідчого, прокурора, потерпілого або будь-кого із складу суду.

Тобто, підпункт «с» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює вимогу не лише «призначення» захисника, який би виступав від імені обвинуваченого, а того, щоб право на юридичну допомогу здійснювалось практично та ефективно, з метою забезпечення достатнього захисту.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Враховуючи викладене, суд має надати обвинуваченому можливість належним чином реалізувати своє право на захист.

Враховуючи обставини кримінального провадження, позиції сторін, з метою надання обвинуваченому можливості належним чином реалізувати своє право на захист, суд дійшов висновку, що заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід захисника ОСОБА_5 слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись 5, 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 59 Конституції України, ст. ст. 2, 8, 20, 48- 49, 78, 369-372, 376, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

Відвести захисника ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя