Справа № 464/7735/24
пр.№ 1-кп/464/603/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2024 Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000845 від 23 серпня 2024 року відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, командир автомобільного відділення підвозу боєприпасів артилерійського взводу артилерійської батареї аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Львівської спеціалізованої

прокуратури у сфері оборони Західного регіонуОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , як командир автомобільного відділення підвозу боєприпасів артилерійського взводу артилерійської батареї аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за призовом під час мобілізації, у період часу з листопада по грудень 2023 року, (більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено), без присутності третіх осіб, знайшов, тобто придбав під час виконання бойових дій у населеному пункті Роботине Запорізької області наступні предмети: два 30-мм постріли ВОГ-17М промислового виготовленні, які є боєприпасами та придатні для здійснення вибуху; один модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ промислового виготовлення, який є вибуховим пристроїм, придатний для здійснення вибуху; один запал типу М213 промислового виготовлення, який є вибуховим пристроєм, придатний для здійснення вибуху; один запал типу ДВМ промислового виготовлення, який є вибуховим пристроєм, придатний для здійснення вибуху; реактивна штурмова граната (гранатомет) РШГ-2 промислового виготовлення, яка є боєприпасом, придатна для здійснення вибуху; два тротили, які є бризантною вибуховою речовиною, придатні до виробництва вибуху у повному обсязі; 40-мм гранатометний постріл М430, промислового виготовлення, який є боєприпасом, придатний для здійснення вибуху; два патрони із маркувальними позначеннями в донній частині «60-76» та «17-74» (споряджений бронебійно запалювальною кулею Б-32), є боєприпасами, патронами калібру 7,62х54К, які призначені для стрільби із бойової, нарізної вогнепальної зброї, гвинтівок і карабінів Мосіна, та кулеметів Калашникова, виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби; автомат Калашникова (АК-74), калібру 5,45х39мм, № НОМЕР_2 , являється військовою (бойовою) нарізною вогнепальною зброєю, виготовлений промисловим способом, 1991 року випуску, придатний до стрільби; патрони в кількості 1261 (тисяча двісті шістдесят один) патрон калібру 5,45х39мм (ПС), з маркуванням «3-81», «539-88», які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, призначені для стрільби з автоматів та кулемета системи Калашникова, придатні до стрільби; 1440 (тисяча чотириста сорок) патронів калібру 5,45х39мм, що є боєприпасами до військової вогнепальної нарізної зброї, призначені для автоматів системи Калашникова (АК-74) та його модифікації АКС-74, АКС-74У і ручний кулемет РПК-74, придатні до стрільби; один патрон із маркувальними позначеннями в донній частині «LC 12», що є боєприпасом, патроном калібру 12,7х99мм НАТО (.50BMG), який призначений для стрільби із бойової, нарізної вогнепальної зброї, кулеметів М2 Browning та їх модифікацій, виготовлений промисловим способом; два патрони із маркувальними позначеннями в донній частині «188 79», «188 85», що є боєприпасами, патронами калібру 12,7-108мм із бронебійно-запалювальною кулею «Б-32», які призначені для стрільби із бойової, нарізної вогнепальної зброї, кулеметів ДШК, ДШКМ, ШВАК відповідного калібру, виготовлені промисловим способом, та у подальшому незаконно перевіз до АДРЕСА_2 та зберігав в підвальному приміщенні № CCCXLII, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , чим в порушення вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-XII, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21.08.1998 № 622.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіонуОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 , 08.11.2024 укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України та узгоджено міру покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, беззастережно, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що він цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Крім того зазначив, що він погоджується з видом узгодженого покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_5 просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 08.11.2024.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України. Просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене її сторонами покарання.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не суперечать чинному законодавству. Наслідки затвердження та невиконання угоди сторонам роз`яснені та їм зрозумілі. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідають вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.263 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 ч.1 ст.263 КК України є вірною.

З огляду на особу винного та обставини, що пом`якшують, якими є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, має на утриманні неповнолітню дитину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, позитивно характеризується по службі, має посвідчення учасника бойових дій, на даний час бере активну безпосередню участь у бойових діях щодо захисту українського народу та територіальної цілісності держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, має травму, отриману під час виконання бойових завдань, нагороджений нагрудним знаком «Золотий хрест» за проявлену мужність і успішне виконання завдань під час бою, нагороджений відзнакою - медаль «Хрест Десантно-штурмових військ» за бездоганну службу в Десантно-штурмових військах Збройних Сил України, суд вважає, що підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, які просили затвердити угоду, перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в розмірі 45378,05 гривень.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 22.08.2024, слід скасувати.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_6 особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Керуючись статтями 368, 370, 374, 475, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08.11.2024 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000845 від 23 серпня 2024 року між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіонуОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, протягом якого він не вчинить нового злочину та належно виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3, ч.4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Тривалість іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з моменту оголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати, пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 45378,05 грн.

Арешт майна, накладений ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 22.08.2024, - скасувати.

Речові докази:

- три шоломи з камуфляжної тканини зеленого кольору; дві броньовані пластини у камуфляжній тканині зеленого кольору; два жилети плитоноси у камуфляжній тканині зеленого кольору, без пластин; два жилети з бронепластинами у камуфляжній тканині зеленого кольору; дві бронепластини у матеріалі чорного кольору, аптечку, два тубуси зеленого кольору із маркуванням: «CARTRIDGES FOR WEAPONS, UN 0321 1315-01-250-2857-С546»; «1-CARTRIDGE, 105MM, HERA, M913 LOT IOP96L03-25», які зберігаються в камері схову речових доказів ГУ НП у Львівській області, - повернути ОСОБА_3 ;

- залишки трьох запалів гранат типів УЗРГМ, М213, ДВМ; залишки реактивної штурмової фанати (гранатомета) РШГ-2; залишки 30-мм реактивного патрону з однозірковим зеленим вогнем; залишки 40-мм гранатометного пострілу М430; один патрон із маркувальним позначення в донній частині «LC 12» та два патрони із маркувальним позначення в донній частині «188,79», «188 85»; залишки двох 30-мм пострілів ВОГ-17М з маркування «ВМГ-М701220» та «10-30VOG-17M RDX LN 09-23»; залишки трьох імітайційних вибухових засобів; дві гільзи від відстріляних патронів в донній частині «60-76 та «17-74» кал. 7,62x54R; автомат Калашникова (АК-74) кал. 5,45x39мм № НОМЕР_2 ; патрони кал. 5,45x39мм (ПС) з маркування «3-81», «539-88» в кількості 1250 шт. та 8 гільз, які знаходяться в металевій коробці; патрони кал. 5,45x39мм в кількості 1420 шт. та 20 гільз, які зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 2 Львівського РУП №2 НУ НП у Львівській області, - знищити;

-дві тротилові шашки РШГ-2 знищені.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежився проголошенням його резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1