Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/376/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст.372 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 тазахисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 наухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2024, якоюстосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області, громадянина України, перебуваючого на посаді начальника сектору боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку ГУНП в Кіровоградській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арештупо кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000039 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч.2 ст.372, ч.2 ст.28 ч.1 ст. 366, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, який полягає у забороні підозрюваному в період час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., до 29.07.2024 року, залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що Кіровоградською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні провадження № 0000039 від 28.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, у якому досудове розслідування проводиться слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області.

Наказом начальника ГУНП в Кіровоградській області від 05.01.2024 на ОСОБА_8 покладено тимчасове виконання обов`язків начальника сектору боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку ГУНП в Кіровоградській області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи Національної поліції віднесено до правоохоронних органів.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданням поліції є, зокрема, надання поліцейських послуг у сфері охорони прав і свобод людини.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Положеннями ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачена відповідальність поліцейських за вчинення протиправних діянь, зокрема, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до вимог п. п. 1-3, 5, 26 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює оперативно-розшукову діяльність відповідно до закону, тощо.

Таким чином, ОСОБА_8 , тимчасово виконуючи обов`язки начальника сектору боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку ГУНП в Кіровоградській області, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», Закону України «Про Національну поліцію», п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», був працівником центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто працівником правоохоронного органу, службовою особою, що постійно здійснює функцію представника влади, та був наділений обсягом повноважень, які надавали йому реальну можливість в повному обсязі відповідно до Закону виконувати покладені на нього обов`язки.

Проте, ОСОБА_8 в січні 2024 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, хибно розуміючи завдання Національної поліції, з метою штучного збільшення показників про розкриття кримінальних правопорушень та створення уявлення позитивних результатів своєї роботи шляхом збільшення відсотку виявлення та розкриття злочинів у сфері незаконного обігу зброї, вступив у злочинну змову зі своїм підлеглим оперуповноваженим сектору боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 та іншими невстановленими працівниками правоохоронних органів, у тому числі уповноваженими на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, для вчинення низки кримінальних правопорушень щодо фальсифікації доказів обвинувачення та притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності.

З цією метою, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені співробітники правоохоронних органів, у тому числі уповноважені на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, розробили злочинний план, який передбачав підшукання осіб серед соціально незахищених верств населення, у тому числі без постійного місця проживання, роботи, а також із наявністю захворювань, у тому числі психічних, внаслідок чого такі особи не могли б у повному обсязі усвідомлювати їх реальні мотиви, яким в подальшому, з використанням психічного впливу, у тому числі за грошову винагороду, пропонувалось визнати вину у вчиненні злочинів, пов`язаних з незаконним обігом зброї, який вони фактично не вчиняли, а також провести участь у відповідних слідчих діях для фіксації цих діях у матеріалах кримінального провадження.

Ознайомившись із даним злочинним планом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі уповноважені на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.01.2024, надали на нього згоду, та в подальшому діяли спільно та узгоджено.

З метою реалізації злочинного плану ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі уповноважені на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, у не встановлений спосіб та час, але не пізніше 24.01.2024, на території м. Кропивницького Кіровоградській області підшукали ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не мав постійного місця проживання і заробітку, зловживав спиртними напоями, та запропонували йому дати згоду на фальсифікацію відносно нього доказів причетності до збуту вогнепальної зброї, тобто злочину, який він фактично не вчиняв, в обмін на грошові кошти у сумі 10 000 грн., на що ОСОБА_10 , маючи вразливий стан, обумовлений відсутністю грошей та постійного місця проживання, дав згоду.

Крім того, реалізуючи злочинний план, спрямований на подальшу фальсифікацію доказів обвинувачення відносно ОСОБА_10 та притягнення його до кримінальної відповідальності за злочин, який він фактично не вчиняв, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі уповноважені на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, підшукали особу, яка повинна була здійснити закупівлю у ОСОБА_10 зброї, а саме ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому, реалізуючи злочинний умисел щодо фальсифікації доказів обвинувачення відносно ОСОБА_10 , 24.01.2024 ОСОБА_8 у денний час доби, точного часу розслідування не встановлено, знаходячись у своєму службовому кабінеті АДРЕСА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, згідно з заздалегідь розробленого злочинного плану, узгодженого з ОСОБА_9 та іншими невстановленими працівниками правоохоронних органів, у тому числі уповноваженими на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, з метою створення штучних доказів обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, склав офіційний документ - рапорт на ім`я начальника ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_12 , в який вніс завідомо неправдиві відомості про отримання інформації щодо громадянина ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ), який причетний до переміщення із зони бойових дій зброї, вибухових речовин та боєприпасів.

25.01.2024 даний рапорт у відповідності до Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за №223/33194, зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) ГУНП в Кіровоградській області за №42, після чого у цей же день органом досудового розслідування ГУНП в Кіровоградській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження №0000078 від 25.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, який він не вчиняв, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та інші невстановлені співробітники правоохоронних органів, у тому числі уповноважені на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, діючи умисно та згідно раніше узгодженого злочинного плану, за попередньою змовою групою осіб, за невстановленими обставинами та у не встановлений час, але не пізніше 16.02.2024, незаконно придбали вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини, з метою подальшої передачі ОСОБА_10 для фальсифікації відносно останнього доказів обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме:

один корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, споряджений вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил);

один корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5, споряджений вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил);

один корпус бойової ручної осколкової гранати типу РГН, споряджений вибуховою речовиною гексоген;

три корпуси бойових ручних осколкових гранат типу РГН, які містять у середині заряд вибухової речовини на основі гексогену, та три засоби підриву, а саме: бойові підривачі ударно-дистанційної дії типу УДЗ до ручних гранат типу РГН (РГО), які при конструктивному поєднанні по різьбовому з`єднанню з корпусами бойових ручних осколкових гранат, є вибуховим пристроєм бойовими ручними осколковими гранатами наступальної дії типу РГН, що належать до категорії боєприпасів;

два бойові уніфіковані підривачі ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), промислового способу виготовлення, 1983 року виготовлення, споряджені вибуховими речовинами, що знаходяться у запалі підривача, а саме: у втулці запалу димний порох, у гільзі запалу ТНРС, азид свинцю та тетрил, які являються вибуховими пристроями, призначеними для ініціювання зарядів вибухових речовин у корпусах ручних гранат;

триста шістдесят проміжних патронів з кулями зі сталевим сердечником, калібру 5,45-мм (5,45х39 мм), промислового виготовлення, які можуть використовуватись при стрільбі з автоматів системи Калашникова («АК-74», «АКС-74У»), кулемету «РПК-74 та ін.;

бойову реактивну штурмову гранату 105-мм типу РШГ-1, на складових частинах якої виявлено вибухові речовини 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил) та октоген та яка являється вибуховим пристроєм та відноситься до категорії боєприпасів;

5,45-мм (5,45х39 мм) укорочений автомат Калашникова (АКС-74У), промислового виготовлення, 1983р.в., виробництва Іжевського машинобудівного заводу (СРСР), в якого штатний полум`ягасник замінено на дульне гальмо-компенсатор від автоматів АК-74, АКС-74 та ін., а також замінено газову трубку на аналогічну від іншого екземпляра цієї моделі автомата;

7,62-мм (7,62х39) автомат моделі PM md. 63, зі складаним прикладом, серійний номер видалено, промислового виготовлення, виробництва Румунії.

Зазначену вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені співробітники правоохоронних органів, у тому числі уповноважені на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, перенесли до невстановленого досудовим розслідуванням місця де зберігали до 16.02.2024 та 23.02.2024 відповідно, з метою подальшого передачі її ОСОБА_10 для фальсифікації відносно нього доказів обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину.

Далі, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими співробітниками правоохоронних органів, у тому числі уповноваженими на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, у невстановлений час, але не пізніше 13 год. 23 хв. 16.02.2024, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, згідно раніше узгодженого злочинного плану щодо притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності, перенесли до гаражного кооперативу «Мрія» у АДРЕСА_4 , та, знаходячись там, передали ОСОБА_10 першу частину із вищевказаних вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, а саме:

- один корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, споряджений вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил);

- один корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5, споряджений вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил);

- один корпус бойової ручної осколкової гранати типу РГН, споряджений вибуховою речовиною гексоген;

- один корпус бойової ручної осколкової гранати типу РГН, який містить у середині заряд вибухової речовини на основі гексогену, та один засіб підриву, а саме: бойовий підривач ударно-дистанційної дії типу УДЗ до ручних гранат типу РГН (РГО), який при конструктивному поєднанні по різьбовому з`єднанню з корпусом бойової ручної осколкової гранати, є вибуховим пристроєм-бойовою ручною осколковою гранатою наступальної дії типу РГН, що належить до категорії боєприпасів, які у подальшому ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та іншіх невстановлених співробітників правоохоронних органів, у тому числі уповноважених на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, передав ОСОБА_11 за 3000 грн., що було зафіксовано під час проведення слідчих (розшукових) дій в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000078.

Далі, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 15 год. 25 хв. 23.02.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені співробітники правоохоронних органів, у тому числі уповноважені на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, перенесли на відкриту ділянку місцевості на проїзній частині дороги по АДРЕСА_4 другу частину зброї, бойових припасів та вибухових речовин, та, знаходячись там, передали ОСОБА_10 , а саме:

- два корпуси бойових ручних осколкових гранат типу РГН, які містять у середині заряд вибухової речовини на основі гексогену, та два засоби підриву, а саме: бойові підривачі ударно-дистанційної дії типу УДЗ до ручних гранат типу РГН (РГО), які при конструктивному поєднанні по різьбовому з`єднанню з корпусами бойових ручних осколкових гранат, є вибуховим пристроєм бойовими ручними осколковими гранатами наступальної дії типу РГН, що належать до категорії боєприпасів;

- два бойові уніфіковані підривачі ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), промислового способу виготовлення, 1983 року виготовлення, споряджені вибуховими речовинами, що знаходяться у запалі підривача, а саме: у втулці запалу димний порох, у гільзі запалу ТНРС, азид свинцю та тетрил, які являються вибуховими пристроями, призначеними для ініціювання зарядів вибухових речовин у корпусах ручних гранат;

- триста шістдесят проміжних патронів з кулями зі сталевим сердечником, калібру 5,45-мм (5,45х39 мм), промислового виготовлення, які можуть використовуватись при стрільбі з автоматів системи Калашникова («АК-74», «АКС-74У»), кулемету «РПК-74 та ін.;

- бойову реактивну штурмову гранату 105-мм типу РШГ-1, на складових частинах якої виявлено вибухові речовини 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил) та октоген та яка являється вибуховим пристроєм та відноситься до категорії боєприпасів;

- 5,45-мм (5,45х39 мм) укорочений автомат Калашникова (АКС-74У), серійний номер, промислового виготовлення, 1983р.в., виробництва Іжевського машинобудівного заводу (СРСР), в якого штатний полум`ягасник замінено на дульне гальмо-компенсатор від автоматів АК-74, АКС-74 та ін., а також замінено газову трубку на аналогічну від іншого екземпляра даної моделі автомата;

- 7,62-мм (7,62х39) автомат моделі PM md. 63, зі складаним прикладом, серійний номер видалено, промислового виготовлення, виробництва Румунії, які у подальшому ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших невстановлених працівників правоохоронних органів, у тому числі уповноважених на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства передав ОСОБА_11 за 2500 доларів США, що було зафіксовано під час проведення слідчих (розшукових) дій в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000078.

На підставі штучно створених доказів обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, 24.02.2024 ОСОБА_10 притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 372 КК України за ознаками притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності уповноваженою на те законом особою, поєднаного з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину та штучним створенням доказів обвинувачення, що вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, реалізуючи злочинний умисел щодо фальсифікації доказів обвинувачення відносно ОСОБА_10 , 24.01.2024 ОСОБА_8 у денний час доби, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись у своєму службовому кабінеті АДРЕСА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, згідно з заздалегідь розробленим злочинним планом, узгодженим з ОСОБА_9 та іншими невстановленими працівниками правоохоронних органів, у тому числі уповноваженими на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, з метою створення штучних доказів обвинувачення, склав офіційний документ - рапорт на ім`я начальника ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_12 , в який вніс завідомо неправдиві відомості про отримання інформації щодо громадянина ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ), який причетний до переміщення із зони бойових дій зброї, вибухових речовин та боєприпасів.

25.01.2024 даний рапорт у відповідності до Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за №223/33194, зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) ГУНП в Кіровоградській області за №42, після чого у цей же день органом досудового розслідування ГУНП в Кіровоградській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження №0000078 від 25.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Таким чином, ОСОБА_8 вніс завідомо неправдиві відомості до офіційного документу рапорту, який містить інформацію, що посвідчує певні події, які спричинили наслідки правового характеру у виді внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України за ознаками внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, з метою реалізації злочинного умислу щодо притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, який він не вчиняв, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та інші невстановлені співробітники правоохоронних органів, у тому числі уповноважені на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб та згідно раніше узгодженого злочинного плану, за невстановленими обставинами та у не встановлений час, але не пізніше 16.02.2024, в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 незаконно придбали вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини, з метою подальшої передачі ОСОБА_10 для фальсифікації відносно останнього доказів обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме:

один корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, споряджений вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил);

один корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5, споряджений вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил);

один корпус бойової ручної осколкової гранати типу РГН, споряджений вибуховою речовиною гексоген;

три корпуси бойових ручних осколкових гранат типу РГН, які містять у середині заряд вибухової речовини на основі гексогену, та три засоби підриву, а саме: бойові підривачі ударно-дистанційної дії типу УДЗ до ручних гранат типу РГН (РГО), які при конструктивному поєднанні по різьбовому з`єднанню з корпусами бойових ручних осколкових гранат, є вибуховим пристроєм бойовими ручними осколковими гранатами наступальної дії типу РГН, що належать до категорії боєприпасів;

два бойові уніфіковані підривачі ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), промислового способу виготовлення, 1983 року виготовлення, споряджені вибуховими речовинами, що знаходяться у запалі підривача, а саме: у втулці запалу димний порох, у гільзі запалу ТНРС, азид свинцю та тетрил, які являються вибуховими пристроями, призначеними для ініціювання зарядів вибухових речовин у корпусах ручних гранат;

триста шістдесят проміжних патронів з кулями зі сталевим сердечником, калібру 5,45-мм (5,45х39 мм), промислового виготовлення, які можуть використовуватись при стрільбі з автоматів системи Калашникова («АК-74», «АКС-74У»), кулемету «РПК-74 та ін.;

бойову реактивну штурмову гранату 105-мм типу РШГ-1, на складових частинах якої виявлено вибухові речовини 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил) та октоген та яка являється вибуховим пристроєм та відноситься до категорії боєприпасів;

5,45-мм (5,45х39 мм) укорочений автомат Калашникова (АКС-74У), промислового виготовлення, 1983р.в., виробництва Іжевського машинобудівного заводу (СРСР), в якого штатний полум`ягасник замінено на дульне гальмо-компенсатор від автоматів АК-74, АКС-74 та ін., а також замінено газову трубку на аналогічну від іншого екземпляра цієї моделі автомата;

7,62-мм (7,62х39) автомат моделі PM md. 63, зі складаним прикладом, серійний номер видалено, промислового виготовлення, виробництва Румунії.

Зазначену вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені співробітники правоохоронних органів, та іншими невстановленими працівниками правоохоронних органів, у тому числі уповноважені на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, перенесли до невстановленого досудовим розслідуванням місця, де зберігали до 16.02.2024 та 23.02.2024 відповідно, з метою подальшого передачі ОСОБА_10 для фальсифікації відносно нього доказів обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину.

Далі, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими співробітниками правоохоронних органів, у тому числі уповноваженими на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, у невстановлений час, але не пізніше 13 год. 23 хв. 16.02.2024, діючи за попередньою змовою групою осіб, згідно раніше узгодженого злочинного плану із притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності, перенесли до гаражного кооперативу «Мрія» у АДРЕСА_4 , та, знаходячись там, передали ОСОБА_10 першу частину із вищевказаної вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, а саме:

- один корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, споряджений вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил);

- один корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5, споряджений вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил);

- один корпус бойової ручної осколкової гранати типу РГН, споряджений вибуховою речовиною гексоген;

- один корпус бойової ручної осколкової гранати типу РГН, який містить у середині заряд вибухової речовини на основі гексогену, та один засіб підриву, а саме: бойовий підривач ударно-дистанційної дії типу УДЗ до ручних гранат типу РГН (РГО), який при конструктивному поєднанні по різьбовому з`єднанню з корпусом бойової ручної осколкової гранати, є вибуховим пристроєм бойовою ручною осколковою гранатою наступальної дії типу РГН, що належить до категорії боєприпасів, які у подальшому ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та інших невстановлених працівників правоохоронних органів, у тому числі уповноважених на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, передав ОСОБА_11 за 3000 грн., що було зафіксовано під час проведення слідчих (розшукових) дій в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000078.

Далі, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 15 год. 25 хв. 23.02.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені співробітники правоохоронних органів, у тому числі уповноважені на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, перенесли на відкриту ділянку місцевості на проїзній частині дороги по АДРЕСА_4 другу частину зброї, бойових припасів та вибухових речовин, та, знаходячись там, передали ОСОБА_10 , а саме:

- два корпуси бойових ручних осколкових гранат типу РГН, які містять у середині заряд вибухової речовини на основі гексогену, та два засоби підриву, а саме: бойові підривачі ударно-дистанційної дії типу УДЗ до ручних гранат типу РГН (РГО), які при конструктивному поєднанні по різьбовому з`єднанню з корпусами бойових ручних осколкових гранат, є вибуховим пристроєм бойовими ручними осколковими гранатами наступальної дії типу РГН, що належать до категорії боєприпасів;

- два бойові уніфіковані підривачі ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), промислового способу виготовлення, 1983 року виготовлення, споряджені вибуховими речовинами, що знаходяться у запалі підривача, а саме: у втулці запалу димний порох, у гільзі запалу ТНРС, азид свинцю та тетрил, які являються вибуховими пристроями, призначеними для ініціювання зарядів вибухових речовин у корпусах ручних гранат;

- триста шістдесят проміжних патронів з кулями зі сталевим сердечником, калібру 5,45-мм (5,45х39 мм), промислового виготовлення, які можуть використовуватись при стрільбі з автоматів системи Калашникова («АК-74», «АКС-74У»), кулемету «РПК-74 та ін.;

- бойову реактивну штурмову гранату 105-мм типу РШГ-1, на складових частинах якої виявлено вибухові речовини 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил) та октоген та яка являється вибуховим пристроєм та відноситься до категорії боєприпасів;

- 5,45-мм (5,45х39 мм) укорочений автомат Калашникова (АКС-74У), серійний номер, промислового виготовлення, 1983р.в., виробництва Іжевського машинобудівного заводу (СРСР), в якого штатний полум`ягасник замінено на дульне гальмо-компенсатор від автоматів АК-74, АКС-74 та ін., а також замінено газову трубку на аналогічну від іншого екземпляра даної моделі автомата;

- 7,62-мм (7,62х39) автомат моделі PM md. 63, зі складаним прикладом, серійний номер видалено, промислового виготовлення, виробництва Румунії, які у подальшому ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших невстановлених під час досудового розслідування працівників правоохоронних органів, у тому числі уповноважених на притягнення до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства, передав ОСОБА_11 за 2500 доларів США, що було зафіксовано під час проведення слідчих (розшукових) дій в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000078.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками незаконного придбання, носіння, зберігання та передачі вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, що вчинено за попередньою змовою групою осіб.

По кримінальному провадженні існують ризики передбачені п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому для їх запобігання просив застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2024 задоволено вказане клопотання частково.

Застосовано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному в період час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., до 29.07.2024 року, залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі підозрюваними у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків покладено на процесуального прокурора.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 29.07.2024 року.

Судове рішення мотивовано тим, що під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, а тому при вирішенні питання про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, місце роботи, характеризується виключно позитивно, соціально адаптований, є учасником бойових дій.

З урахуванням встановлених обставин, пояснень прокурора, підозрюваного та його захисника, практики ЄСПЛ, стану здоров`я підозрюваного, враховуючи наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за можливе, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід - домашній арешт, заборонивши підозрюваному залишати житло у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що у кримінальному провадженні існують ризики передбачені п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Також, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Вказана підстава може бути мотивом і підставою для переховування від органу досудового розслідування.

Також, є ризик незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_8 на свідків в даному кримінальному провадженні та перешкоджанню провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_10 під час обрання йому запобіжного заходу та продовження його строку тримання під вартою не заперечував проти обґрунтованості підозри т а не стверджував на тиск на нього з боку працівників поліції.

Більш того, в суді першої інстанції ОСОБА_10 , його захисник та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку про добровільність укладення угоди про винуватість.

Також сторона захисту зазначає про те, що його підзахисний в силу приписів КПК України не є суб`єктом кримінального правопорушення передбаченого ст. 372 КК України.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили відмовити у застосування запобіжного заходу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора, який просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тощо.

Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Також, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання або продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування та судового розгляду, сприяти якому й має запобіжний захід.

Згідно п. 110 рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» тривале тримання під вартою може бути виправдане в кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Причетність ОСОБА_8 до повідомленої йому підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: заявою ОСОБА_10 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення впізнання за фотознімками, які проведені за участю ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом пред`явлення впізнання за фотознімками, які проведені за участю ОСОБА_14 , протокол огляду від 22.03.2024, протокол проведення слідчого експерименту від 19.04.2024 за участю свідка ОСОБА_14 .

Статтею 372 КК України суб`єкт злочину спеціальний, а саме прокурор, слідчий або інша уповноважена службова особа, яка згідно із статтями 276-278 КПК має право здійснювати повідомлення про підозру.

В той же час колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді про те, що ОСОБА_8 перебуває на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку ГУНП в Кіровоградській області, а тому в розумінні положення ст. 372 КК України не є суб`єктом злочину , і як наслідок підозра пред`явлена ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 372 КК Українив цій частині є необґрунтованою.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках:

- при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд;

- при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя;

- при ризику вчинення ним подальших правопорушень;

- при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

В рішеннях Європейського суду з прав людини зазначені ризики, які дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а саме ризик неявки підозрюваного на судовий розгляд у справі «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопаді 1969 року, ризик перешкоджання з боку підозрюваного процесу здійснення правосуддя у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року, вчинення ним подальших правопорушень у справі «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року.

Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, слідчий та прокурор вказали на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 та 4 ст. 177 КПК України.

В той же час, як вже вище зазначалось ОСОБА_8 перебуває на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку ГУНП в Кіровоградській області, а тому в розумінні положення ст. 372 КК України не є суб`єктом злочину , і як наслідок підозра пред`явлена ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 372 КК України є необґрунтованою.

Необхідно зазначити про те, що ОСОБА_8 перебуває на посаді начальника сектору боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку ГУНП в Кіровоградській області, має місце проживання та раніше не судимий.

При цьому, у справі відносно ОСОБА_10 досудове розслідування закінчене та ухвалено вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості, що у свою чергу виключає можливість ОСОБА_8 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. До того ж свідки можуть бути повторно допитані за клопотанням учасників процесу.

При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 знає свідків, тому є вагомі підстави вважати, останній зможе здійснити незаконний вплив на них з метою зміни наданих ним показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Апеляційні вимоги прокурора в частині наявності ризиків передбачених пунктами 1, 4 ст.177 КПК України є такими, що не знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки ОСОБА_8 працює в правоохоронних органах, має місце проживання, раніше не судимий, досудове розслідування у справі ОСОБА_10 закінчене та у вказаній справі ухвалено обвинувальний вирок на підставі угоди про визнання винуватості.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що обраний підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе запобігти ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КК України.

Згідно із ч. ч. 1-2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Отже, з урахуванням тяжкості злочину у яких підозрюється передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КК України, ступеню його суспільної небезпечності та повністю позитивних характеристик особи підозрюваного, колегія суддів вважає, що на час судового слідства, останньому можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у виді цілодобового домашнього арешту.

При фактичних обставинах цієї справи, серйозності висунутої проти нього підозри, наслідків скоєного та недостатності повних, об`єктивних та достовірних доказів, що обґрунтовують необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 183 КПК України, встановлених ризиків та характеризуючих його даних, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є співмірним з наявними ризиками у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та національного права.

З урахуванням даних отриманих під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції, їх належної та об`єктивної оцінки, колегія суддів дійшла до висновку, що для запобігання встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, ОСОБА_8 достатньо, в межах строків встановлених КПК України, застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Підстав для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

В контексті застосування на практиці вимог ст. 62 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції, рішень ЄСПЛ («Бойченко проти Молдови», «Мамедова проти Росії», «Малик проти України», «Пелісьє та Сассі проти Франції», «Шепель і Пасічник проти України») правових позицій та рекомендацій Верховного Суду по даній категорії справ, ряду об`єктивних обставин, які необхідні для проведення повного та об`єктивного судового слідства, з урахуванням серйозності висунутого проти ОСОБА_8 обвинувачення та його особи, колегія суддів вважає, що для запобігання ризику переховування, від суду та забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, підозрюваному достатньо буде застосувати такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт в певний період доби, в порядку передбаченому ст. 195 КПК України.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби.

Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть їм змогу незаконно впливати на свідків.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2024 необхідно - без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 тазахисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2024, якоюстосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арештупо кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000039 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч.2 ст.372, ч.2 ст.28 ч.1 ст. 366, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, який полягає у забороні підозрюваному в період час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., до 29.07.2024 року, залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4