ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2024 року про відмову у відстороненні від посади у кримінальному провадженні № 0000195 від 10 вересня 2024 року стосовно

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Світловодськ Кіровоградської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрювана у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про відсторонення від посади ОСОБА_7 , підозрюваної за ч. 3 ст. 368 КК.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що прокурором не надано жодного та допустимого доказу того, що моменту застосування запобіжного заходу 27 вересня 2024 року ОСОБА_7 вчиняла дії спрямовані на вплив на свідків, крім того прокурором не доведено, що обсяг повноважень ОСОБА_7 надає можливість прямо чи опосередковано впливати на позицію свідків. Також не надано жодного та допустимого доказу того, що ОСОБА_7 може протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином перебуваючи на посаді.

Також суд врахував ту обставину, що на момент його розгляду ОСОБА_7 стосовно вчинення нею будь-яких інших корупційних злочинів як щодо ОСОБА_10 , щодо інших осіб не повідомлялась. ОСОБА_7 раніше не судима, а тому ризик продовження нею протиправної діяльності в тому числі перебуваючи на посаді в.о. завідуючої відділенням з використання свого службового становища є вкрай малоймовірним й, відповідно, не потребує його нівелювання шляхом відсторонення її від посади.

Крім того, на виконання вимог п. 3 ч. 2 ст. 157 КПК слідчий суддя врахував можливі наслідки відсторонення від посади ОСОБА_7 для інших осіб. Зокрема, у разі відсторонення від посади ОСОБА_7 буде мати значні негативні наслідки для роботи КП «ДБКЛПД» ДОР», з урахуванням того, що у вказаній установі існує дефіцит лікарів-психіатрів (59 % із 100%), а як встановлено під час судового розгляду ОСОБА_7 належим чином виконує свої професійні обов`язки, ефективно організовує клінічні огляди та координує роботу лікувальної команди, займається науковою діяльністю є дійсним членом ВГО «Асоціації превентивної антиейджинг медицини», член Асоціації Психіатрів та Наркологів України. Крім того, ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із чим наслідком відсторонення її від посади буде значне погіршення його матеріального становища та позбавить родину джерела прибутку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та відсторонити ОСОБА_7 від займаної посади.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що факт підозри ОСОБА_7 у вчиненні корупційного правопорушення, яке пов`язане із посадою яку вона обіймає та з її функціональними обов`язками, вже є достатньою підставою для відсторонення її від посади.

На даний час досудове розслідування триває, у органу досудового розслідування по мірі отримання нових доказів та встановлення обставин кримінального провадження може виникнути необхідність у отриманні інших речей і документів, які поки ще не фігурують у матеріалах кримінального провадження, але до яких є доступ у підозрюваної та які вона має реальну можливість знищити, перетворити або сховати. Вважає, що відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади на даному етапі досудового розслідування є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження для запобігання її подальшим протиправним діям, оскільки на теперішній час існують ризики, що перебуваючи на займаній посаді ОСОБА_7 може продовжити злочинну діяльність та на даний перевіряються інші факти вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень .

Зазначає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, ОСОБА_7 може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки займає посаду виконувача обов`язків завідувача відділенням № НОМЕР_1 КП «ДБКЛПД» ДОР та має можливість завдяки цьому впливати на своїх колег, які володіють відомостями, важливими для розслідування з метою схилити їх до дачі завідомо неправдивих свідчень, знищити речі чи документи, що знаходяться в КП «ДБКЛПД» ДОР, до яких вона має необмежений доступ завдяки своїй посаді та які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність свою злочинну діяльність, що у відповідності до ст. 155 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) є підставою для відсторонення її від посади.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та відсторонити ОСОБА_7 від займаної посади.

Захисник ОСОБА_8 та підозрювана ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення та просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону суд першої інстанції не виконав.

За змістом п. 2, 4 ч. 1 ст. 409 КПК підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, слідчий суддя зазначив, що прокурором не надано жодного та допустимого доказу того, що моменту застосування запобіжного заходу 27 вересня 2024 року ОСОБА_7 вчиняла дії, спрямовані на вплив на свідків, крім того прокурором не доведено, що обсяг повноважень ОСОБА_7 надає можливість прямо чи опосередковано впливати на позицію свідків. Також не надано жодного та допустимого доказу того, що ОСОБА_7 може протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, перебуваючи на посаді.

Також суд врахував ті обставини, що на момент його розгляду ОСОБА_7 стосовно вчинення нею будь-яких інших корупційних злочинів раніше не судима, врахував можливі наслідки відсторонення від посади ОСОБА_7 для інших осіб, що це буде мати значні негативні наслідки для роботи КП «ДБКЛПД» ДОР», з урахуванням того, що у вказаній установі існує дефіцит лікарів-психіатрів (59 % із 100%) та має на утриманні неповнолітнього сина, що потягне значне погіршення його матеріального становища та позбавить родину джерела прибутку.

З таким висновками слідчого судді апеляційний суд не може погодитись в повному обсязі.

Як слідує з матеріалів справи, в провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000195 від 10.09.2024 за ч. 3 ст. 368 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 на підставі наказу за особовим складом № 11 від 01.03.2024 призначена виконувати обов`язки завідувача 16 відділення (центру) КП «ДБКПЛПД» ДОР. Відповідно до посадової інструкції завідувача відділення 16 гостре психіатричне для постраждалих внаслідок війни та техногенних катастроф (центр) КП «ДБКЛПД» ДОР ОСОБА_7 здійснює керівництво структурним підрозділом КП «ДБКЛПД» ДОР, діяльність якого безпосередньо пов`язана з наданням медичної допомоги, відповідно до чинного законодавства; організовує та контролює своєчасне обстеження та лікування пацієнтів на сучасному рівні, постійно впроваджуючи нові методи обстеження та лікування; раціонально використовує ліжковий фонд відділення; забезпечує своєчасне проведення Лікарсько-консультативної комісії та направлення пацієнта на медико-соціальну експертизу. У разі невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків, завідувач відділення несе персональну відповідальність згідно чинного законодавства України.

Так, наприкінці серпня 2024 року ОСОБА_10 звернувся до ОСОБА_7 з приводу госпіталізації для підтвердження діагнозу «F31.5 Біполярний афективний розлад, поточний епізод тяжкої депресії з психотичними симптомами. Під час спілкування з ОСОБА_10 у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 з метою власного збагачення, за безперешкодну госпіталізацію та подальше лікування, а також отримання документів, підтверджуючих об`єктивний діагноз останнього.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 30.08.2024, перебуваючи у приміщенні КП «ДБКПЛПД» ДОР ОСОБА_7 висловила вимогу ОСОБА_10 , що за безперешкодну госпіталізацію та подальше лікування, а також отримання документів, підтверджуючих об`єктивний діагноз останнього, необхідно надати їй неправомірну вигоду у вигляді 500 доларів США.

В подальшому, 26.09.2024 о 09 годині 36 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, котрий знаходиться у КП «ДБКПЛПД» ДОР, що за адресою: АДРЕСА_3 отримала неправомірну вигоду від ОСОБА_10 у розмірі 21 000 гривень за безперешкодну госпіталізацію та подальше лікування, а також отримання документів, підтверджуючих об`єктивний діагноз ОСОБА_10 .

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились в одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене службовою особою, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК.

26.09.2024 в ході проведення обшуку було вилучено грошові кошти у сумі 21 000 гривень, які ОСОБА_7 отримала у якості неправомірної вигоди від ОСОБА_10 .

26.09.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК.

26.09.2024 в порядку ст. ст. 276-278 КПК ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в обсязі, необхідному для вирішення питання про застосування такого заходу кримінального провадження, як відсторонення від посади належним чином перевірена слідчим суддею та підтверджується матеріалами, долученими до клопотання слідчого, зокрема заявою про вчинення кримінального правопорушення; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду речей і документів від 25.09.2024; протоколом обшуку від 26.09.2024; протокол затримання в порядку ст. 208 КПК ОСОБА_7 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» є нижчим стандартом доведення, ніж «переконання поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд зазначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, могла вчинити злочин. Те, що позначено словом «обґрунтована», залежатиме від усіх обставин» (справа «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32).

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання суду щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Перевіривши матеріали провадження, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що факт перебування ОСОБА_7 на посаді виконувача обов`язків завідувача відділення № 16 КП «ДБКП ПД» ДОР було безпосередньою та необхідною умовою вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Крім того, займаючи вказану посаду ОСОБА_7 об`єктивно може знищити чи підробити певні документи, а також незаконними засобами матиме можливість впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 5 ст. 65 ЗУ «Про запобігання корупції» особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є відсторонення від посади (п. 4 ч. 2 ст. 131 КПК).

Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 154 КПК, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Діяння, які передбачені в ч. 3 ст. 368 КК караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна і за класифікацією кримінальних правопорушень, передбачених ст. 12, 45 КК, є тяжким корупційним злочином.

Згідно з ч. 1 ст. 157 КПК, підставою для відсторонення від посади є наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для... запобігання протиправній поведінці підозрюваного..., який перебуваючи на посаді може... незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання про відсторонення від посади зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб, що передбачено ч. 2 ст. 157 КПК.

Оцінюючи зазначені у клопотанні доводи щодо наявності правових підстав для відсторонення ОСОБА_7 від посади, колегія суддів дійшла висновку, що доводи клопотання є обґрунтованими, підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах провадження та свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 132, 157 КПК для вжиття відповідного заходу забезпечення кримінального провадження щодо підозрюваного.

Для застосування відсторонення від посади слідчий, прокурор зобов`язані за положеннями ч. 1 ст. 157 КПК довести наявність достатніх підстав вважати, що такий захід є необхідним для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, що мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновками слідчого судді, що не надано доказів, що перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені п. 6 ч. 2 ст. 155 КПК, оскільки на вказаній посаді вона наділена повноваженнями, пов`язаними з виконанням адміністративно розпорядчих та контрольних функцій, як т.в.о. завідувача відділенням.

Колегія суддів погоджується з твердженнями сторони обвинувачення, що ризик незаконного впливу на свідків є досить обґрунтованим з огляду на те, що підозрювана працює т.в.о. завідувача відділенням та ця посада наділяла і наділяє її певними організаційно-розпорядчими і адміністративними функціями, в тому числі по відношенню до працівників відділення лікарні, яка, використовуючи авторитет займаної посади та набуті під час спільної праці дружні, приятельські стосунки, або відносини, які випливають із почуття поваги та авторитету, мають зазвичай тривалий характер і формують сталі соціальні зв`язки, що може використовуватись нею для впливу на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані перед судом. Показання свідків, відповідно до ст. 23, 95 КПК є доказами тільки за умови їх допиту перед судом під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Прокурор в апеляційній скарзі та слідчий в клопотанні ставлять питання про застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження строком на два місяці, проте, як видно з матеріалів провадження, 26.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у зв`язку з чим строк досудового розслідування закінчується 26.11.2024, тому в межах строку досудового розслідування і має бути встановлено строк відсторонення її від посади.

Стосовно висновків слідчого судді, що відсторонення ОСОБА_7 від посади потягне негативні наслідки для діяльності лікарні та створить скрутне матеріальне становище для сім`ї останньої, то матеріалами справи не підтверджено, що син підозрюваної перебуває тільки на її утриманні, а відповідно до свідоцтва про народження батьком ОСОБА_12 , є ОСОБА_13 . Також відсутні відомості про зупинення роботи лікарні у випадку застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який є тимчасовим, а доцільність його застосування в подальшому може бути переглянута.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК.

Керуючись статті 132, 154, 156, 157, 176, 177, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2024 року про відмову у відстороненні від посади ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 у межах кримінального провадження № 0000195 від 10 вересня 2024 року про відсторонення від посади ОСОБА_7 , підозрюваної за ч. 3 ст. 368 КК.

Відсторонити від посади тимчасово виконуючої обов`язки завідуючої відділенням «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрювану за ч. 3 ст. 368 КК, строком до 26 листопада 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4