НОВОАРХАНГЕЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30.07.2024смт. Новоархангельськ394/663/24 1-кп/394/79/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новоархангельськ матеріали кримінального провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 21.04.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Херсон, мешканки АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженоі, тимчасово не працюючїо, на утриманні 2 малолітніх дітей, пільг немає, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася,

у вчиненні кримінального правпорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, за таких обставин:

20 квітня 2024 року близько 18:00 год., ОСОБА_4 прийшла на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . Перебуваючи на подвір`ї вищезазначеного домоволодіння, під час розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт. В подальшому, ОСОБА_4 вийшла на подвір`я та на грунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , взяла в праву руку камінь з дороги та кинула його в обличчя ОСОБА_5 .

В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 , відповідно до Висновку експерта №76 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді осадження шкіри лівої брови, яке має ознаки легких.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, пояснила, що йому зрозуміло в чому вона обвинувачується, свою провину в інкрімінованому правопорушені визнала повністю. Надала покази, в яких повідомила, що вчинила правопорушення за обставин, які викладені в обвинувальному акті, події, місце і час відповідають дійсності. Щиро розкаюється, зазначила, що подібного більше не станеться, розуміє протиправність своєї поведінки, просила суворо не карати.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. При цьому, суд вважає показання правдивими і кладе їх в основу вироку.

Враховуючи, що обвинувачена свою вину визнала повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченої та дослідити документи, які характеризують особу, документи щодо речових доказів.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України повністю доведена, вважав за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді громадських робіт.

Потерпіла в судовому засіданні погодилася із запропоновоною прокурором мірою покарання, цивільний позов не заявляла.

Розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 проводився в межах пред`явленого, відповідно до обвинувального акта, обвинувачення.

При ухваленні вироку, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду" застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, а саме: ст. 6 Конвенції, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також рішення ЄСПЛ "Коробов проти України", "Кобець проти України", "Бочаров проти України" де зазначається, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність випливає із достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків.

Частиною 1 ст. 125 КК України передбачено відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

Суд, заслухавши прокурора, обвинувачену, дослідивши та проаналізувавши докази, дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані. В ході розгляду встановлено, що подія кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 дійсно мала місце за обставин, викладених вище. Аналізуючи докази вини обвинуваченого в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого при зазначених в обвинувальному акті обставинах, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю, оскільки обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, яка полягає в завданні шкоди здоров`ю потерпілого має місце, злочин вчинено з прямим умислом.

За таких обставин, ОСОБА_4 слід визнати виннуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.

При призначенні покарання, суд також враховує практику Верховного Суду, (постанова № 634/609/15-к від 01.02.2018 щодо судової дискреції), де зазначено що самесуду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних проособу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, яке виразилось у тому, що обвинувачена визнала свою вину та щиро жалкує про вчинення кримінального правопорушення, засуджує свою протиправну поведінку, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого, що за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, оцінюючи ступінь тяжкості вчиненого, ставлення до вчиненого, позицію прокурора та потерпілої, за таких обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді громадських робіт з врахуванням приписів ст.56 КК України, та ст.76 КК України, що буде відповідати меті виховання та виправлення обвинуваченої, а також запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань прокурора щодо його обрання до суду не надходило, а тому підстав для обрання запобіжного заходу з урахуванням призначеної міри покарання, на даному етапі судом не вбачається.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд вважає за можливе обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді 60 (шістидесяти) годин громадських робіт

Речові докази в даному кримінальному провадженні, а саме - камінь - знищити .

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельським районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі, якщо було подано апеляційну скаргу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, роз`яснити, що інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику, який не був присутній в судовому засідання, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя