Справа № 458/700/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілої особи -

Боринської селищної ради

Самбірського району Львівської області ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2024 за № 0000078 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, інженера-геодезиста в приватному підприємстві "Кадастр-М", одружений, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України,

встановив:

У провадженні Турківського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2024 за № 0000078, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Суд своєю ухвалою від 31.07.2024 призначив підготовче засідання з розгляду цього кримінального провадження.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, працюючи на посаді інженера-геодезиста в ПП «Кадастр-М», що здійснює такий різновид господарської діяльності як «проведення робіт із землеустрою», будучи особою, яка здійснює свою професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, а саме послуги по складанню (виготовленню) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та виконання топографо-геодезичних і картографічних робіт, маючи кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста №012380 від 07.11.2014 та необхідне сертифіковане технологічне обладнання і вимірювальні прилади, 13.11.2018 отримавши від директора ПП «Кадастр-М» письмове завдання на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту на території АДРЕСА_3 , на підставі договору №405/18 від 13.11.2018, укладеного між замовником робіт ОСОБА_6 та виконавцем - ПП «Кадастр-М», склав завідомо підроблені офіційні документи, які посвідчують факти, що мають юридичне значення, які входять до складу проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_6 площею 0,1420 га.

Зокрема, ОСОБА_4 провівши в листопаді 2018 року (точний час не встановлено) обміри на вказаній земельній ділянці та переконавшись в тому, що в межах наведеної земельної ділянки знаходиться водний об`єкт ставок, площею приблизно 0,0736 га, а також достовірно знаючи про те, що на відстані менше 25-ти метрів від вказаної земельної ділянки розташований водний об`єкт у вигляді струмка, навколо яких відповідно розташована прибережна захисна смуга, яка є охоронюваною територією з режимом обмеженої господарської діяльності, діючи з єдиним умислом, реалізуючи прохання ОСОБА_6 з метою забезпечення проведення оформлення права власності на землю за ним, з корисливих мотивів, в період з 13.11.2018 по 22.02.2019 (точний час не встановлено), перебуваючи в службовому приміщенні ПП «Кадастр-М», що в АДРЕСА_4 , склав завідомо неправдиві документи, в які виніс неправдиві відомості та підписав їх перебуваючи в приміщенні Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області, що в АДРЕСА_3 , а саме : - в «плані відведення земельної ділянки у власність» площею 0,1420 га, зазначив про відсутність зон обмеженого використання, не вказав про наявність водного об`єкту ставка; - в «переліку обмежень щодо використання земельної ділянки №05/19 від 25.01.2019» зазначив, що на вказаній земельній ділянці жодних обмежень в її користуванні не виявлено; - в «Абрисі встановлення меж ділянки» у масштабі 1:1000 (додаток до Акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки від 20.12.2018 для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_6 , яка розташована в межах населеного пункту АДРЕСА_3 ) не вказав про наявність водного об`єкту ставка, а також не вказано про наявність зони обмеженого використання; - в «плані територій земельної ділянки» площею 0,1420 га зазначив про відсутність зон обмеженого використання, не вказав про наявність водного об`єкту ставка; - в «кадастровому плані земельної ділянки» з кадастровим номером :01:013:0008 зазначив про те, що будь-які обмеження та обтяження на вказаній земельній ділянці відсутні, вказана земельна ділянка площею 0,1420 га відноситься до пасовища, не вказав про наявність водного об`єкту ставка.

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 1, 2, 6, 25, 28, 29 Закону України «Про землеустрій», ст. 34 Закону України «Про державний земельний кадастр» та п.п.1.1.1, 1.3.1 Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000-1:500, затвердженої Наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті міністрів України, зареєстрованого в Мін`юсті від 23.06.1998р. за №393/2833, в матеріалах проекту відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:013:0008 не зазначено (приховано) факт наявності водних об`єктів, що має юридичне значення, оскільки це є підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою та подальшої передачі у власність земельної ділянки площею 0,1420 га для ведення особистого селянського господарства, а саме приховано факт наявності ставка, який розташований в межах зазначеної земельної ділянки та прибережно-захисної смуги ставка і безіменного струмка, який розташований в безпосередній близькості від вказаної земельної ділянки.

Відтак, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, складав завідомо підроблені офіційні документи, які посвідчують факти, що мають юридичне значення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 , працюючи відповідно до наказу директора ПП «Кадастр-М» № 10/13 від 16.11.2013 на посаді інженера-геодезиста, що здійснює такий різновид господарської діяльності як «проведення робіт із землеустрою», будучи особою, яка здійснює свою професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, а саме послуги по складанню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та виконання топографо-геодезичних і картографічних робіт, маючи відповідну профільну освіту, що підтверджується наявністю у нього кваліфікаційного сертифікату інженера-геодезиста № 012380 від 07.11.2014, свідоцтва про підвищення кваліфікації інженера-геодезиста ГД № 0082 від 07.12.2018, а також маючи достатній досвід роботи та необхідне сертифіковане технологічне обладнання і вимірювальні прилади, отримавши від директора ПП «Кадастр-М» письмове завдання на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту на території с. Боберка Турківського району Львівської області, на підставі договору № 405/18 від 13.11.2018 укладеного між замовником робіт ОСОБА_6 та виконавцем - ПП «Кадастр-М» та рішення № 198 від 17.09.2018 18-ї сесії 7-го скликання Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 », зловживаючи своїми повноваженнями, вніс завідомо неправдиву інформацію в офіційні документи, які входять до складу проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність.

Так, земельна ділянка з кадастровим номером :01:013:0008 передана рішенням Боберківської сільської ради № 242 від 18.06.2019 у приватну власність для ведення особистого селянського господарства з порушенням екологічних вимог, оскільки частина земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0008 площею 0,0058 га передана в межах 25-метрової прибережної смуги безіменного струмка та одночасно під існуючим ставком площею 0,0736 га.

Водночас, під час виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , провівши обміри земельної ділянки та переконавшись в тому, що в межах наведеної земельної ділянки знаходиться водний об`єкт ставок, площею приблизно 0,0736 га, а також достовірно знаючи про те, що на відстані менше 25-ти метрів від вказаної земельної ділянки розташований водний об`єкт у вигляді струмка, навколо яких відповідно розташована прибережна захисна смуга, яка є охоронюваною територією з режимом обмеженої господарської діяльності, діючи з єдиним умислом, реалізуючи прохання ОСОБА_6 на проведення оформлення права власності на землю за ним, з метою отримання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, всупереч нормам Земельного та Водного кодексів України, маючи реальну можливість та будучи зобов`язаним встановити дані про наявність на вищевказаній земельній ділянці водного об`єкту ставка та що дана земельна ділянка знаходяться в межах прибережної захисної смуги наведеного ставка та безіменного струмка, в період з 13.11.2018 по 22.02.2019 (точну дату та час не встановлено), склав та підписав завідомо неправдиві документи, в які виніс недостовірні відомості, а саме в «плані відведення земельної ділянки у власність», в «переліку обмежень щодо використання земельної ділянки №05/19 від 25.01.2019», в «Абрисі встановлення меж ділянки» (додаток до Акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки від 20.12.2018), в «плані територій земельної ділянки», в «кадастровому плані земельної ділянки» зазначив про те, що будь-які обмеження та обтяження на вказаній земельній ділянці відсутні, не вказав про наявність водного об`єкту ставка, зазначив про відсутність зон обмеженого використання, не вказав про наявність прибережно-захисної смуги, що стало підставою для передачі у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,1420 га для ведення особистого селянського господарства, внаслідок чого із земель комунальної власності Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області (на даний час Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області) 19.06.2019 неправомірно вилучено земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0008, площею 0,1420 га, вартістю 138 800,00 гривень, яка у 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим завдано істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у зловживанні своїми повноваженнями будучи особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою органів місцевого самоврядування, але здійснює свою професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, з метою отримання неправомірної вигоди, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття провадження у справі та звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, подавши з цього приводу письмове клопотання. Зазначив, що визнає вину за ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України, наслідки закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України йому відомі.

У підготовчому судовому засіданні представник потерпілої особи Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_5 не заперечив проти клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття з цієї підстави кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження, на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України.

Заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Так, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з абз. 3 ч. 7 ст. 284 КПК України, у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Однією з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення установлених ст. 49 КК України строків давності.

Як видно з обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 358 КК України в редакції статті 358 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1666-УІІІ від 06.10.2016 станом на момент його вчинення 22.02.2019 було передбачено покарання у виді штрафу до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, цей злочин відносився до злочинів невеликої тяжкості і відповідно до ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становив 3 роки.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набув чинності 01.01.2020, запроваджено інститут кримінального проступку, відповідно до якого внесено зміни до ст. 12 КК України та кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно з чинною санкцією ч. 2 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

Таким чином, з врахуванням вимог ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком і відповідно до ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становить 3 роки.

Також, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 365-2 КК України в редакції статті 365-2 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 2617-УІІІ від 22.11.2018 станом на момент його вчинення 19.06.2019 було передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до десяти років.

Відповідно до ст. 12 КК України в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, цей злочин відносився до злочинів невеликої тяжкості і відповідно до ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становив 3 роки.

Згідно з чинною санкцією ч. 1 ст. 365-2 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, з врахуванням вимог ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином і відповідно до ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становить 5 років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, і яка покращує становище обвинуваченого, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки : три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

При цьому, таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадків застосування давності, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 49 КК України.

Окрім цього, в силу ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, суд має перевірити, чи не зупинявся або переривався перебіг давності.

Так, згідно з ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Суд встановив, що матеріали кримінального провадження не містять даних про ухилення ОСОБА_4 від досудового розслідування після повідомлення йому в установленому законом порядку про підозру та в подальшому після набуття ним процесуального статусу обвинуваченого.

Підстав для зупинення чи переривання перебігу строків давності з урахуванням вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 49 КК України суд не встановив.

Трьох річний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України закінчився 22.02.2022.

Трьох річний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України закінчився 19.06.2022.

Обвинувачений не заперечив проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності.

Відтак, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, з моменту його вчинення минуло більше трьох років, перебіг строків давності не зупинявся та не переривався, обвинувачений раніше не судимий і з часу вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення інших кримінальних правопорушень не вчинив, тому суд вважає за можливе, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 358 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Також, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, з моменту його вчинення минуло більше трьох років, перебіг строків давності не зупинявся та не переривався, обвинувачений раніше не судимий і з часу вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення інших кримінальних правопорушень не вчинив, тому суд вважає за можливе, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 365-2 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речових доказів, процесуальних витрат у справі немає.

Цивільного позову пред`явлено не було.

Керуючись ст. 284, 285, 314 КПК України, ст. 49 КК України, суд

постановив:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 11.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України, закрити у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1