Справа №613/1270/23 Провадження № 1-в/613/43/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Богодухв

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухів подання начальника Богодухівського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання щодо застосування норм Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костянтинівка Донецької області, українки, громадянки України, заміжньої, не працюючої, з професійно-технічною освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , засудженої вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 05.10.2023 за ч.4 ст.185, ч. 1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2024 до Богодухівського районного суду Харківської області надійшло подання, в якому начальник Богодухівського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області просить на підставі п.13 ст.537, п.2 ст.539 КПК України, ч.2 ст.74 КК України застосувати до засудженої ОСОБА_5 норми Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі по тексту Закон № 3886-ІХ) та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання.

В обґрунтування подання зазначено, що Законом № 3886-ІХ, який набрав чинності 08.08.2024, внесені зміни до ст.251 КУпАП, згідно з якими викрадення майна шляхом крадіжки вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 2023 рік становило 2684 грн. Враховуючи, що відповідно до вироку суду, на момент вчинення крадіжки ОСОБА_5 вартість викраденого майна становила 2609,05 грн., тобто, не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням приписів ч.1 ст.5 КК України наявні підстави для застосування до ОСОБА_5 положень Закону № 3886-ІХ та звільнення її від призначеного покарання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подання органу пробації.

Представник Богодухівського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судовому засіданні подання підтримала у повному обсязі, просила звільнити засуджену ОСОБА_5 від призначеного покарання, з підстав, викладених у поданні.

Засуджена ОСОБА_5 у судовому засіданні просила задовольнити подання та звільнити її від призначеного покарання. Підтвердила, що протягом іспитового строку не притягувалась до кримінальної або адміністративної відповідальності.

Вислухавши представника органу пробації, прокурора, засуджену, вивчивши матеріали клопотання та особової справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 05.10.2023 ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України та призначено їй покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; за ч. 1 ст. 357 КК України, - у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десть) грн. 00 коп.; за ч. 3 ст. 357 КК України, - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58,частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 27.06.2023 року становило 2684 грн.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 05.10.2023 ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки остання своїми протиправними діями 27.06.2023 завдала потерпілій матеріальну шкоду на суму 2609,05 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684 грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

На теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 , відповідно до вироку Богодухівського районного суду Харківської області від 05.10.2023, завдала матеріальну шкоду потерпілій на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене нею діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально караним на теперішній час, а також ту обставину, що призначене ОСОБА_5 покарання за ч.1, ч.3 ст.357 КК України у вигляді штрафу було повністю поглинуте покаранням у виді позбавлення волі на строк 5 років за ч.4 ст.185 КК України, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засуджену ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення подання.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання начальника Богодухівського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного їй вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 05.10.2023 за ч.ч.1, 3 ст.357, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1