Справа № 646/8093/24
№ провадження 1-кс/646/2185/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0001759 від 21.07.2024,

встановив:

У провадження слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0001759 від 21.07.2024.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідувань за №0001759 від 21.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, 21.07.2024 до чергової частини ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , колишній співмешканець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останній ножове поранення правої сторони грудної клітини.

Вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001759 від 21.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

21.07.2024 слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено: халат синього кольору з візерунком на якому мається речовина бурого кольору та різаний отвір.

Постановою слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області вилучене під час огляду місця події 21.07.2024 майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Власником вилученого майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 167 КПК України підставами тимчасово вилученого майна може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України метою та підставою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Вилучені речові докази служать доказами у вказаному провадженні, є знаряддям вчинення злочину та зберегли на собі сліди, а також містять інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення.

Якщо вилучені в ході огляду місця події від 21.07.2024 речові докази не арештувати, то наслідком повернення їх особі, у якої вони були вилучені, може бути їх псування, зникнення, втрата, знищення, пересування, передача, відчуження.

Метою арешту є забезпечення належного проведення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні, збереження речових доказів, в т.ч. для забезпечення подальшого проведення відповідних судових експертиз.

Згідно п.1 ч. 2 ст.132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Згідно розпорядження Верховного суду України від 20.04.2023 №399/0/15-23 змінено територіальну підсудність судових справ, згідно якого Куп`янський міськрайонний суд Харківської області змінено на Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Враховуючи, що виявлені та вилучені 21.07.2024 в ході огляду місця події об`єкти є речовими доказами у кримінальному провадженні, зважаючи на наявність обґрунтованих ризиків їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та (або) відчуження, а також, беручи до уваги необхідність призначення та проведення судових експертиз по вказаному кримінальному провадженню.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, звернулася із заявою, в якій просила розгляд клопотання проводити за її відсутності, вимоги клопотання підтримала, просила задовольнити.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Наразі триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено в ЄРДР за №0001759 від 21.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, яким встановлено, що 21.07.2024 до чергової частини ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , колишній співмешканець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останній ножове поранення правої сторони грудної клітини.

21.07.2024 слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено: халат синього кольору з візерунком на якому мається речовина бурого кольору та різаний отвір.

Постановою слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області вилучене під час огляду місця події 21.07.2024 майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Власником вилученого майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Стороною обвинувачення доведено, що вилучені речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним уст. 98КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1ст. 173 КПК України сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам. Накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0001759 від 21.07.2024 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучене 21.07.2024 під час проведення огляду місця події на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: халат синього кольору з візерунком на якому мається речовина бурого кольору та різаний отвір.

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1