Провадження № 1-кп/686/1479/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001933 від 12 червня 2024 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Абрикосівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, непрацюючої, пенсіонерки, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , серед іншого, обвинувачується в тому, що в січні 2023 року у неї виник умисел на заволодіння грошовими коштами, розпорядником яких являється Національний комітет Товариства Червоного Хреста України, а саме компенсацією витрат за безкоштовне розміщення внутрішньо переміщених осіб, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб» № 333 від 19.03.2022.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 03.02.2023, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в приміщенні відділу ведення Державного реєстру виборців Хмельницької міської ради за адресою: м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 3, подала власноручно заповнену заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщену особу, про отримання компенсації витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за січень 2023 року, у якій зазначила недостовірні відомості щодо проживання у будинку АДРЕСА_2 внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , упродовж 31 дня у звітному місяці, в той час, як останній перебував у м. Запоріжжі, тобто дані, що не відповідають дійсності.

У подальшому, на підставі сформованого працівниками Державного реєстру виборців Хмельницької міської ради переліку осіб, що розмістили внутрішньо переміщених осіб та подали заяву про отримання компенсації витрат, Національним комітетом Товариства Червоного Хреста України 22.02.2023 виплачено ОСОБА_5 грошову компенсацію за січень 2023 року в розмірі 930 грн., шляхом зарахування грошових коштів на банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий в AT КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 .

Таким чином ОСОБА_5 , діючи умисно, шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив, з метою отримання компенсації витрат за проживання внутрішньо переміщеної особи за січень місяць 2023 року, заволоділа грошовими коштами, розпорядником яких являється Національний комітет Товариства Червоного Хреста України, у вигляді компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_6 , яку виплачено шляхом перерахування грошових коштів на вищевказаний банківський рахунок ОСОБА_5 , у зв`язку із чим завдала майнової шкоди Національному комітету Товариства Червоного Хреста України на загальну суму 930 грн.

Тобто ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві).

В ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 дала згоду на закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши обвинувачену, яка дала згоду на закриття кримінального провадження на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, думку прокурора та захисника, які проти цього не заперечили, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX), яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до обвинувального акту кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 вчинила 03 лютого 2023 року.

Статтею 7 Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-IX «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2023 року встановлений у сумі 2684 грн. та відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX на момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, розмір вартості майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 2684 грн. (1342 х 2).

Як убачається з обвинувального акту ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами потерпілого в сумі 930 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами потерпілого в сумі 930 грн., тобто ця сума менша за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн., тому, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, інкриміноване ОСОБА_5 діяння не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Відповідно до п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 41 ч. 1 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 4792 цього Кодексу.

Частинами першою та третьою статті 4792 КПК України передбачено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За наведених обставин, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_5 не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо неї на підставі пункту 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження в цій частині підлягає закриттю, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

При цьому суд враховує висновок Верховного Суду про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК України з урахуванням положень Закону № 3886-IX, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24).

Керуючись ст.ст. 284, 369 372, 4792 КПК України,

ухвалив:

Кримінальне провадження № 0001933 від 12 червня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: