Ухвала

01 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 234/6740/18

провадження № 51-4485 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2021 року та вирок Донецького апеляційного суду від 18 січня 2022 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

Як убачається зі змісту касаційної скарги, вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднано частково невідбуте покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 21 квітня 2020 року та шляхом часткового складання призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців. Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 23 червня 2020 року.

Вироком Донецького апеляційного суду від 18 січня 2022 року вирок Краматорського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2021 року скасовано в частині обчислення початку строку відбування покарання, ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 29 жовтня 2021 року.

У касаційній скарзі захисник ставить питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку, при цьому просить поновити строк на їх касаційне оскарження.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню з огляду на таке.

Захисник ОСОБА_5 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на подання касаційної скарги у зв`язку з тим, що:

- дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі у кримінальному провадженні передбачено, що таке діє до використання всіх національних засобів правового захисту, та таке доручення зобов`язує адвоката оскаржувати вирок суду у апеляційній та касаційній інстанції, чого попереднім адвокатом ОСОБА_4 зроблено не було, позаяк останній знехтував своїми обов`язками, чим позбавив ОСОБА_4 права на оскарження судових рішень та права на належний захист;

- відповідно до виданого попередньому адвокату засудженого доручення на надання безоплатної вторинної правової допомоги останній мав здійснювати належний захист законних прав, свобод та інтересів ОСОБА_4 , відстоювати його законні інтереси в кримінальному провадженні до закінчення усіх можливих засобів правового захисту, які передбачені національним законодавством;

- адвокату ОСОБА_5 , як захиснику ОСОБА_4 , доручення на представництво інтересів останнього було видано 31.07.2024, а вироки судів адвокат отримала 22.08.2024.

За вказаних вище підстав, на думку адвоката, строк на подання касаційної скарги підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов'язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.

При цьому визначений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень.

Водночас, особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право, оскільки хоча ст. 117 КПК України і містить норму щодо поновлення пропущеного строку, це є можливим лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Так, вирок Донецького апеляційного суду, яким частково скасовано вирок Краматорського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_4 , постановлений 18 січня 2022 року, відтак, строк на касаційне оскарження вказаного рішення закінчився 18 квітня 2022 року.

27 вересня 2024 року надійшла касаційна скарга захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2021 року та вирок Донецького апеляційного суду від 18 січня 2022 року (вх. №22572/0/170-24 від 27.09.2024).

Вказані судові рішення оскаржені захисником в касаційному порядку лише 27 вересня 2024 року, що підтверджується вхідним штампом ККС ВС, тобто більш ніж через 1 рік та 5 місяців після спливу тримісячного строку з дня постановлення вироку судом апеляційної інстанції.

За таких обставин захисник ОСОБА_6 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою поза межами строку касаційного оскарження судових рішень.

При цьому, захисник, посилаючись на вищезазначені обставини, які на її думку є підставами для поновлення строку на касаційне оскарження, не наводить обґрунтувань про те, з огляду на які обставини засуджений ОСОБА_4 був позбавлений можливості звернутися за правовою допомогою після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції протягом встановленого тримісячного строку, а також підстав, які перешкодили засудженому ОСОБА_4 , у разі незгоди із постановленими рішеннями, реалізувати своє право на звернення із касаційною скаргою до суду касаційної інстанції у строки, встановлені КПК.

Водночас, як убачається з копії доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 31 липня 2024 року №001-170001444, виданого ОСОБА_6 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_4 , яке долучено до касаційної скарги, таке датоване 31 липня 2024 року, тобто видано майже через 1 рік 6 місяців після ухвалення вироку Донецьким апеляційним судом 18 січня 2022 року.

При цьому, саме по собі залучення захисника більш ніж через 1 рік та 6 місяців після постановлення вироку суду апеляційної інстанції не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, з огляду на зазначені підстави.

Водночас, твердження адвоката ОСОБА_6 щодо знехтування попереднім захисником своїми обов`язками щодо здійснення захисту ОСОБА_4 є лише її припущеннями, позаяк діючими нормами закону не передбачено безальтернативного обов`язку адвоката оскаржувати судові рішення в судах вищих інстанцій.

Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокату забороняється: використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта; займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта.

При цьому, доводи касаційної скарги не містять будь-яких обґрунтувань про те, що адвокат не подавав таку скаргу всупереч волі клієнта.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Разом з тим, поважність причин визначається судом у разі неможливості своєчасного подання скарги або іншого документа через стихійне лихо, катастрофу, хворобу, відрядження, трагічні та інші непередбачувані події в житті людини, а також будь-які інші обставини, що не дозволили учаснику процесу завчасно подати відповідний документ.

При цьому, розглядаючи доводи щодо позбавлення безпосередньо ОСОБА_4 права на оскарження судових рішень та права на належний захист, колегія суддів зауважує, що положеннями ст. 425 КПК України розмежовано можливість подання касаційної скарги особисто засудженим та окремо захисником в інтересах засудженого, та жодних застережень з приводу реалізації права на касаційне оскарження судових рішень виключно через захисника вказані приписи не містять, у зв`язку із чим сам факт неподання касаційної скарги попереднім захисником ОСОБА_4 , з огляду на відсутність вжиття заходів для подання касаційної скарги з боку самого засудженого, не може визнаватися поважною причиною для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки така обставина не є непереборною, водночас, могла бути подолана шляхом отримання правової допомоги через укладення відповідного договору про надання правової допомоги та/або отримання гарантованої державою безоплатної правової допомоги у межах розумних строків.

Водночас, волевиявлення засудженого на отримання кваліфікованої правової допомоги адвоката, тобто юридично обізнаної особи, реалізоване фактично через 1 рік та 6 місяців після постановлення оскаржуваного вироку суду апеляційної інстанції, та жодних підстав такого тривалого зволікання, яке б виправдовувало такі обставини, у клопотанні про поновлення строку не наведено.

Також суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Таким чином, клопотання захисника не містить переконливих доводів на обґрунтування підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, а тому вимога про поновлення строку не підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

З урахуванням зазначеного касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити захиснику засудженого ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Краматорського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2021 року та вироку Донецького апеляційного суду від 18 січня 2022 року щодо ОСОБА_4 .

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2021 року та вирок Донецького апеляційного суду від 18 січня 2022 року щодо ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3