Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/577/24
Провадження № 1-кп/506/77/24
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

23.07.2024селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого та потерпілої по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 04 травня 2024 року за №0000198 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Котовськ Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця за призовом, у зв`язку з мобілізацією, сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу, ВОС-166662А, в/ч НОМЕР_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 обвинувачується в тому , що він 02 травня 2024 року близько 18 г , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 ,де також знаходилася його співмешканка ОСОБА_5 , під час словесного конфлікту з останньою, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи та оцінюючи свої дії , передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки, маючи намір на нанесення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу та реалізуючи цей намір, умисно наніс ОСОБА_5 , яка сиділа на землі , п`ять ударів правою взутою ногою в обличчя ,після чого, взявши ОСОБА_5 за руку, потягнув її за межі вищевказаного домоволодіння ,де вона впала на землю , і , продовжуючи свої протиправні дії ,умисно наніс останній правою взутою ногою ще чотири удари в обличчя , завдавши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді синця повік правого ока та правої щоки ,які мають незначні скороминучі наслідки і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся та дав пояснення ,аналогічні вищевикладеному . Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття провадження у зв`язку із примиренням з потерпілою .

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила обстави нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ,повідомила, що вона вибачила останнього, вони помирилися і тому вона заявила клопотання про закриття провадження у зв`язку із примиренням з обвинуваченим, так як будь-яких претензій до останнього вона не має .

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти закриття справи за ст. 46 КК України, посилаючись на те ,що ,на його думку, обвинувачений ОСОБА_6 не є особою, яка вчинила кримінальний проступок вперше . Так, останній був раніше судимим, а , крім того, на розгляді Котовського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ст.128 КК України ,що ,по-перше , також свідчить про те, що обвинувачений не є особою, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення, а по друге ,закриття провадження по справі, яка зараз розглядається , може негативно вплинути на розгляд справи у Котовському міськрайонному суді Одеської області. Крім того, на думку прокурора , обвинувачений ОСОБА_6 , не виконав обов`язкову умову, передбачену ст.46 КК України не відшкодував завдану потерпілій шкоду , а суд, на його думку, позбавлений можливості перевірити дійсну волю потерпілої на примирення. Крім того, на думку прокурора, так як вказане кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством, то виходячи із правового аналізу ст.284 КПК України , справа не може бути закрита через відмову від обвинувачення, а за вказаною справою потерпіла фактично вимовляється від обвинувачення .

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, прийшов до висновку, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 286 КПК України, передбачено, що , якщо під час здійснення судового провадження , яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок , звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Частиною 2 ст.12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ч.1 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин або виправних робіт на строк до одного року.

Таким чином , кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому , відноситься до кримінальних проступків.

Даних про непогашені судимості обвинуваченого немає.

Пунктом 1 частини 2 статті 286 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_5 відбулось примирення. Про факт примирення як обвинувачений, так і потерпіла надала суду письмові заяви.

У відповідності з роз`ясненнями, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності"№ 12 від 23 грудня 2005 року, примиренням підсудного з потерпілим слід розуміти як акт прощення підсудного потерпілим в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Вказані обставини свідчать про наявність всіх підстав для задоволення клопотань обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_5 та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Посилання прокурора щодо відсутності правових підстав для задоволення клопотань обвинуваченого та потерпілого судом не беретеся до уваги , виходячи з такого.

Так, виходячи із аналізу ст.ст. 32, 44 ,49 КК України особа визнається такою, що немає судимостей, якщо особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, визначеними КК України, а також відповідно до ст.88, 89, 91 КК України, якщо особа була засуджена, однак на момент вчення інкримінованого кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину судимість була знята або погашена, або відповідно до ст.5 КК України, особа не підлягає кримінальній відповідальності ,оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасована новим кримінальним законом.

За інформацією, яка міститься у матеріалах справи , обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, що не має судимостей. При цьому, в обвинувальному акті, складеному прокурором, про наявність у обвинуваченого судимостей не зазначено.

Що стосується справи про обвинувачення ОСОБА_6 за ст.128 КК України, яка перебуває на розгляді Котовського міськрайонного суду Одеської області , то за інформацією прокурора, розгляд вказаної страви не завершено і клопотання про вирішення питання щодо направлення справи про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України для об`єднання із справою про обвинувачення ОСОБА_6 за ст.128 КК України учасниками процесу не заявлено.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 62 Конституції України ,особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

При цьому ст.88 КК України визначено ,що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України. Особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, кримінальна протиправність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.

Таким чином , сам факт існування кримінального проведення відносно особи не свідчить про наявність у неї судимості .

Так як на день розгляду клопотання ОСОБА_6 вважається особою, яка не має судимостей, а клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України ,суд має невідкладно розглянути, то підстав для відкладення розгляду вказаної справи до завершення розгляду справи Котовським міськрайонним судом Одеської області у суду немає.

Що стосується відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди , то потерпіла повідомила, що матеріальних збитків у зв`язку із вказаним кримінальним правопорушенням не понесла, матеріальних претензій немає.

Що стосується моральної шкоди ,яка , безумовно, завдається особі під час нанесення їй тілесних ушкоджень, то вона, за бажанням потерпілої особи, може бути відшкодована як у матеріальному вигляді, так і шляхом принесення винуватою особою вибачень потерпілому. Потерпіла цивільного позову не заявляла і повідомила у судовому засіданні, що обвинувачений просив у неї вибачення і вони помирилися. Підстав сумніватися або не довіряти чітко та неодноразово висловленій такій позиції потерпілої у суду немає. При цьому судом неодноразово з`ясовувалася добровільність волевиявлення потерпілої і факту будь-якого неправомірного впливу на потерпілу судом не виявлено.

Посилання прокурора на те, що є обтяжуюча обставина вчинення правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особами, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, і це перешкоджає закриттю проводження, є помилковим.

Так , положеннями п.7 ч.1 ст. 284 КПК України визначено , що потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник може відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Вказана норма є імперативною, однак це стосується окремої процесуальної підстави для закриття кримінального провадження відмови від обвинувачення.

Підстава ж, на яку посилаються обвинувачений та потерпіла - це підстава, передбачена нормами матеріального права, яка не передбачає будь-яких обмежень, ніж ті, які зазначені у ст.46 КК України .

При цьому суд жодним чином не заохочує обвинуваченого до протиправних дій щодо потерпілої ,з якою він перебуває у фактичних сімейних відносинах та роз`яснює йому про обов`язок у подальшому дотримуватися норм як національного законодавства, так і положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству щодо жінок та домашньому насильству й боротьбу з цими явищами ,яка пропагує та захищає право людей на вільне від насилля життя та забороняє всі види дискримінації жінок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 286, 369, 372 КПК України ,ст.46 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою і провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України закрити.

На ухвалу може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом семи днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали проголошено в залі суду 26 липня 2024 року о 15.45 г.

Суддя ОСОБА_1