Справа № 638/4632/22
Провадження №1-кп/638/656/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000755 від 21.05.2022 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Харків, громадянина України, українця, з середньою освітою, військовозобов`язаного, одруженого, працюючого слюсарем ТОВ «Інтереколайн», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 10.02.1993 вироком Московського райсуду м. Харкова за ст.ст. 81 ч. 3, 17-81 ч. 3, 89 ч. 1, 140 ч. 2, 196 ч. 3, 42 КК України (в редакції Закону від 1960 року) до 3 років позбавлення волі;

- 21.09.1994 вироком Харківського райсуду Харківської області за ст.ст. 81 ч. 3, 17-81 ч. 3, 140 ч. 2, 208, 42 КК України (в редакції Закону від 1960 року) до 3 років позбавлення волі;

- 02.12.1998 вироком Московського райсуду м. Харкова за ст. 141 ч. 2, 208, 42 КК України (в редакції Закону від 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 26.10.2001 вироком Київського райсуду м. Харкова за ст.ст. 86 ч. 2, 142 ч. 2, 42 КК України (в редакції Закону від 1960 року) до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.03.2002 перекваліфіковано склад кримінальних правопорушень-злочинів на ст. 187 ч. 2 КК України (в редакції Закону від 2001 року);

- 04.04.2012 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова за ст. 121 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі; звільненого з місць позбавлення волі 01.02.2016 по відбуттю строку призначеного покарання;

- 30.06.2016 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова за ст. 125 ч. 2 КК України до штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривен; штраф сплачено 12.07.2016 (т. 4, а.с.а.с. 3-34),

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підсудного ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, у тому числі корисних злочинів, а також злочинів проти життя та здоров`я особи, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, діючи умисно, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, при наступних обставинах :

21 травня 2022 року, близько 20 години 30 хвилин підсудний ОСОБА_5 , разом з потерпілим ОСОБА_9 та іншими особами, перебував в квартирі АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . підсудний ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, а саме настання смерті ОСОБА_9 та бажаючи її настання, діючи умисно, озброївшись наявним у приміщенні кухні та розташованим на магнітному настінному тримачі кухонним ножом, з метою протиправного заподіяння смерті, наблизився ззаду до ОСОБА_9 та зненацька наніс останньому два удари ножом в область спини та один удар ножом в область шиї праворуч, тобто в життєво важливі органи людини, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, а саме : одне колото-різане поранення на передній поверхні шиї праворуч, що проникає через шкіру, підшкіркову жирову клітковину шиї, з надсіченням лівої переднє-бічної стінки трахеї, проникаючи в ліву плевральну порожнину з ушкодженням пристінкової плеври та міжреберного м`язу у 3 міжребір`ї ліворуч по навколохребетній лінії та сліпо закінчується у м`язах спини, та одне колото-різане поранення на задній поверхні ліворуч, що проникає через шкіру, підшкірну жирову клітковину грудної клітки, з ушкодженням міжреберного м`язу та пристінкової плеври у 2 міжребір`ї ліворуч по лопатковій лінії, проникаючи в ліву плевральну порожнину та сліпо закінчується в товщі верхньої частки лівої легені, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя; одне колото-різане поранення на задній поверхні грудної клітини праворуч, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я; садна - на задній поверхні правого передпліччя, на тильній поверхні правої кісті, в області проєкції 1 міжп`ясткового проміжку, на тильній поверхні 1 фаланги 1 пальця правої кисті, на розгинальній поверхні 2 п`ястково-фалангового суглоба лівої кисті, на тильній поверхні 1 фаланги 3 пальця лівої кисті, на передній поверхні рівня проєкції правого колінного суглоба, на передній поверхні рівня проєкції лівого колінного суглоба, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після отримання тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_9 перемістився за місцем свого мешкання у квартиру АДРЕСА_3 , де внаслідок злочинних дій підсудного ОСОБА_5 , від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 помер на місці.

Причиною смерті потерпілого ОСОБА_9 стала кровотеча, що розвинулася в результаті проникаючі колото-різаних поранень шиї та грудної клітки, що супроводжуються надсіченням лівої переднє-бічної стінки трахеї та ушкодженням верхньої частки лівої легені.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України не визнав, при цьому показав, що до 21.05.2022 з потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_10 він знайомий не був. Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 йому відомі на протязі тривалого часу, з останнім він постійно спілкувався, часто дував у його квартирі, неприязних стосунків з зазначеними свідками у нього не було. 21.05.2022 близько 14:00 години він прийшов за місцем мешкання ОСОБА_12 , де перебуваючи дворі будинку АДРЕСА_4 , він разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та іншими особами вживав спиртні напої, на той час ОСОБА_9 з ними не було. Після чого він запропонував ОСОБА_12 пограти в шахи, на що останній надав свою згоду. Вони зайшли з ОСОБА_12 в його квартиру, де на кухні почали грати в шахи та під час гри вживати спиртні напої. Інші особи залишились надворі. Внаслідок вживання спиртних напоїв він перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому, близько 17:00-18:00 години, сидячи на столом заснув. На початку 21:00 години він прокинувся від телефонного дзвінка, в приміщенні кухні він був один, де перебували інші особи йому невідомо, шахів на столі не було. Самопочуття у нього було нормальним. Він вийшов на вулицю де ліворуч від входу до будинку побачив раніше невідомого йому чоловіка, який перебував навпочіпки та притуленим до стіни будинку. Ознак життя у чоловіка, як потім з`ясувалось це був ОСОБА_9 , не було, при перевірці дихання було відсутнє. До трупу ОСОБА_9 та його одягу він не торкався, тіло не переміщав, дихання перевіряв проводячи долонею руки перед обличчям. Він роздивився ОСОБА_9 з близької відстані, будь-яких тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_9 він не бачив, на його одязі слідів крові не було. Чому він не викликав карету швидкої допомоги та поліцію пояснити не може. Він повернувся до квартири ОСОБА_12 , який спав у дальній кімнаті, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 він у квартирі не бачив, так як у ближній кімнаті було темно. Від розбудив ОСОБА_12 та повідомив, що виявив труп ОСОБА_9 . Він залишився у кухні де весь час сидів за столом, ОСОБА_12 вийшов у двір. Під час виклику ОСОБА_12 карети швидкої допомоги та поліції від присутній не був, так як більше не виходив на вулицю. Через деякий час приїхали співробітники поліції, вивели його з квартири, де він звернув увагу на те, що труп виявленого ним раніше чоловіка, на місці виявлення - біля будинку, відсутній. Потім співробітники поліції відвезли його до відділу поліції, де вилучили належний йому телефон та куртку, в яку він був вдягнутий весь час перебування в квартирі ОСОБА_12 та яку не знімав. Куртка була чиста, будь-яких слідів та плям на куртці не було. Як кров ОСОБА_9 опинилась на його куртці пояснити не може, так як до трупу ОСОБА_9 та його одягу не торкався, труп не переміщав. Під час приїзду поліції в кухні знаходився лише він, ОСОБА_12 був на вулиці, де перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_10 йому невідомо. Під час проведення огляду місця події він присутній не був, в його присутності ніж не вилучався. В приміщенні кухні ОСОБА_12 на стіні на магніті завжди були кухонні ножі, однак, як під час попередніх відвідувань, так і у вказаний день, він ножі в руки не брав. В приміщенні кухні та коридорі він слідив крові не бачив. Чому ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 надають інші чим він показання, йому достеменно невідомо, так як з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у нього дружні стосунки, а ОСОБА_10 він до вказаного дня взагалі не знав. Перед приходом до ОСОБА_12 він вдома вимив руки з миючими засобами. Під час проведення досудового розслідування він відмовився він надання показань щодо вказаних подій. За його участю проводився слідчий експеримент, під час якого він відтворив події та надавав пояснення, аналогічні показанням наданим суду. Інкримінованого злочину він не вчиняв, йому невідомо хто його вчинив, а тому заявлені потерпілою цивільні позови він не визнає.

Незважаючи на не визнання підсудним ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_9 є її братом, який перед зазначеними подіями мешкав окремо від неї у м. Харкові в будинку, який складався з двох квартир, які мали відокремлені входи з двору та відмежовувались одна від одної парканом. Підсудний ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_12 , який мешкав у квартирі, розташованою поряд з квартирою брата, раніше її відомі не були. Брата вона характеризує з позитивної сторони, як порядку, спокійну, не конфліктну та не агресивну людину. Спиртними напоями брат не зловживав. Останній раз вона приїздила до брата 22.08.2021, надалі спілкувалась по телефону. Події та обставини заподіяння брату тілесних ушкоджень внаслідок чого настала його смерть, її невідомі. Про те, що брата вбили її повідомили по телефону 21.05.2022. Прибувши у м. Харків 23.05.2022, в коридорі квартири брата, а саме на стінах, полу та дверях, вона бачила сліди крові. Слідчий повідомив її, що брат перебуваючи у квартирі ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, потім перемістився до своєї квартири, та від отриманих ушкоджень настала його смерть. Свої позовні вимоги щодо стягнення з підсудного на її користь коштів у відшкодування заподіяної моральної та матеріальної шкоди підтримує в повному обсязі. Просить суд за скоєне, визначити підсудному ОСОБА_5 покарання на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що підсудний ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_9 , до подій, які мали місце 21.05.2022 року, раніше йому відомі не були. Свідок ОСОБА_12 йому відомий, відносини нормальні. 21.05.2022 він разом з ОСОБА_11 перебував за місцем мешкання ОСОБА_12 у квартирі приватного будинку, де вживали спиртні напої з нагоди дня народження ОСОБА_11 . Після 12:00 години вказаного дня до оселі ОСОБА_12 прийшов підсудний ОСОБА_5 , який також разом з ними, перебуваючи на кухні, вживав спиртні напої. Будь-яких конфліктів між ними не було. При цьому вони в будь-які ігри, зокрема в шахи не грали. В кухні на тримачі були кухонні приладдя, у тому числі і кухарські ножі, які він в руки не брав. Після 14:00 години він пішов до іншої кімнати та ліг спати, інші особи залишилися на кухні. Ввечері, коли вже було темно, його розбудив ОСОБА_12 який повідомив, що ОСОБА_5 заподіяв ножові поранення його сусіду, а тому він викликав співробітників поліції. Він звернув увагу, що поряд з ним спить ОСОБА_11 , якого теж розбудив ОСОБА_12 . Вони пішли на кухню, ОСОБА_5 сидів за столом, стан його був спокійний, він сидів мовчки. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 та слідів крові на його одязі він не бачив. Слідів крові у кухні не було, обстановка була звичайна, ножа та потерпілого ОСОБА_9 він не бачив. На підлозі у коридорі були сліди крові. Очевидцем подій та обставин заподіяння ОСОБА_9 . підсудним ОСОБА_5 ножових поранень внаслідок чого настала його смерть, він не був, ними не цікавився, так як погано себе почував внаслідок вжитих спиртних напоїв. Він взагалі не бачив коли до квартири прийшов ОСОБА_9 . Згодом приїхали співробітники поліції. ОСОБА_12 повідомив, що після заподіяних ОСОБА_5 поранень, ОСОБА_9 пішов до своєї квартири.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що підсудний ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_10 йому відомі, відносини з ними нормальні. 21.05.2022 він разом з ОСОБА_10 перебував за місцем мешкання ОСОБА_12 у квартирі приватного будинку, де вживали спиртні напої з нагоди його дня народження. Ввечері вказаного дня до оселі ОСОБА_12 прийшов підсудний ОСОБА_5 , який також разом з ними, перебуваючи на кухні, вживав спиртні напої. Будь-яких конфліктів між ними не було. В кухні на тримачі були кухонні приладдя, у тому числі і кухарські ножі, які він в руки не брав. Після вживання спиртних напоїв він та ОСОБА_10 пішли до іншої кімнати та лягли спати, інші особи залишилися на кухні. Вночі його та ОСОБА_10 розбудив ОСОБА_12 який повідомив, що ОСОБА_5 заподіяв ножові поранення його сусіду, а тому він викликав співробітників поліції. Вони пішли на кухню, ОСОБА_5 сидів за столом, він перебував у стані шоку, він сидів мовчки. Кухонний стіл був складений та зміщений до стіни, продукти харчування лежали на полу. Потерпілого ОСОБА_9 він не бачив. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 не було, на його одязі, спереду були сліди крові. На підлозі у коридорі були значні сліди крові. ОСОБА_12 повідомив, що коли прийшов ОСОБА_9 вони сиділи та спілкувалися, в цей час ОСОБА_5 завдав ножового поранення шиї ОСОБА_9 , який затиснувши рану пішов до себе додому. Очевидцем подій та обставин заподіяння ОСОБА_9 . підсудним ОСОБА_5 ножових поранень внаслідок чого настала його смерть, він не був. Він взагалі не бачив коли до квартири прийшов ОСОБА_9 . Згодом приїхали співробітники поліції та швидкої допомоги, яких викликав ОСОБА_12 . Співробітникам поліції ОСОБА_5 повідомив, що завдав ножових поранень ОСОБА_9 , так як той мав проросійську позицію. Співробітники поліції вилучили всі наявні у кухні ножі. При цьому ОСОБА_12 повідомив співробітникам поліції, що знаряддя вчиненого ОСОБА_5 злочину-ніж, він поклав до шухляди столу, та показав де він знаходиться, який і вилучили співробітники поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що підсудний ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 йому відомі, відносини з ними нормальні. 21.05.2022 він, перебуваючи на кухні у квартирі приватного будинку за місцем свого мешкання, разом з ОСОБА_11 . ОСОБА_10 , вживали спиртні напої з нагоди дня народження ОСОБА_11 . Ввечері вказаного дня до його оселі прийшов підсудний ОСОБА_5 , який також разом з ними, перебуваючи на кухні, вживав спиртні напої. Будь-яких конфліктів між ними не було. В кухні на тримачі були кухонні приладдя, у тому числі і кухарські ножі, якими він користувався у побуті. Згодом прийшов ОСОБА_9 , який також приєднався до них. ОСОБА_11 та ОСОБА_10 пішли спати до кімнати, він же, разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 залишилися на кухні та розташовувалися наступним чином : праворуч від нього за столом сидів ОСОБА_5 , через стіл напроти них стояв ОСОБА_9 . Будь-яких конфліктів між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 не було. Він спілкувався з ОСОБА_13 , а ОСОБА_5 в цей час заснув. Через деякий час ОСОБА_5 прокинувся, мовчки здвинув стіл до стіни, до якої притиснув його, піднявся з-за столу, потягнувся вперед через стіл, схопив з розташованого на стіні магнітного тримача кухарський ніж з чорним руків`ям, тримаючи ножа у руці зайшов за спину ОСОБА_9 та швидко наніс йому ножом, у напрямку зверху вниз, декілька сильних ударів в область спини, а коли ОСОБА_9 розвернувся - у бокову частину шиї. Після чого ОСОБА_5 кинув ножа на підлогу та сів на стілець. ОСОБА_9 в цей час вибіг на вулицю. Під час нанесення ударів у нього склалось враження, що ОСОБА_5 перебуває в прострації. Він рукою акуратно за гарду руків`я підняв ножа з підлоги, не витираючи та не миючи його, поклав до шухляди столу. На клинку ножа були сліди крові. На питання щодо подій, ОСОБА_5 відповів, що наніс поранення ОСОБА_9 , так як той міг ОСОБА_12 вдарити. Він викликав співробітників поліції, карету швидкої допомоги, розбудив ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Коли прибули співробітники поліції, він повідомив їм обставини заподіяння ОСОБА_9 поранень та його місце можливого перебування, повів їх до квартири ОСОБА_9 , які зайшли в квартиру та згодом повідомили, що ОСОБА_9 мертвий, він до його квартири не заходив. Він також повідомив співробітникам поліції, що вбивство вчинив ОСОБА_5 , який знаходиться в його квартирі, надав їм за своєю ініціативою добровільний, без будь-якого примусу, дозвіл на входження до своєї квартири та її огляд, підтвердивши згодом такий дозвіл власноручно склавши відповідну заяву, повідомив та показав де лежить знаряддя злочину-ніж, який перебував у ящику стола, вийняв ніж та добровільно, за власною ініціативою, передав його співробітникам поліції, які його вилучили. Ніж він видав співробітникам поліції, так як він був знаряддям злочину, а тому у будь-якому разі він все одно, в наступному передав би його працівникам поліції. На підлозі в напрямку з кухні до коридору були сліди крові, так як ОСОБА_9 кашляв кров`ю, перед тим, як вибіг з квартири. Під час вказаних подій він знайомився та підписував надані поліцією документи, що саме, він не пам`ятає у зв`язку з значним сплином часу з моменту зазначених подій. Ніж, який він надав поліції, та яким ОСОБА_5 заподіяв поранення ОСОБА_9 , належить йому. Зазначеним ножом він користувався у побуті. Під час досудового розслідування за його участю проводився слідчий експеримент в ході якого він виклав обставини та показав механізм заподіяння ОСОБА_5 ножових поранень ОСОБА_9 .

Також, вина підсудного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами :

- рапортом уповноваженої особи Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківської області від 21.05.2022, відповідно до якого 21.05.2022 о 20:37 годині, відділом поліції було отримано та зареєстровано в ЄО за № 9201 від 21.05.2022 повідомлення зі служби 102, про те, що свідок ОСОБА_12 повідомив службу 102 про заподіяння підсудним ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 ножових поранень в ділянку спини та руки, яке мало місце за адресою : АДРЕСА_4 , тобто за місцем мешкання свідка ОСОБА_12 , яке підтверджено дослідженою у судовому засіданні копією загальногромадянського паспорту останнього. (т. 4, а.с.а.с. 335-40, 41);

- рапортом уповноваженої особи Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківської області від 21.05.2022, відповідно до якого 21.05.2022 о 21:20 годині, відділом поліції було отримано та зареєстровано в ЄО за № 9215 від 21.05.2022 повідомлення зі служби 102, про те, що лікар БШМД-101 ОСОБА_21 повідомила про заподіяння підсудним ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 ножових поранень в горло та ділянку спини - лівої лопатки, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_9 за адресою : АДРЕСА_5 , тобто за місце мешкання потерпілого ОСОБА_9 , що підтверджено дослідженою у судовому засіданні копією загальногромадянського паспорту останнього. (т. 4, а.с.а.с. 11-12, 42);

- рапортом уповноваженої особи УПП в Харківській області від 21.05.2022, відповідно до якого 21.05.2022 екіпаж співробітників УПП в Х/О, на підставі повідомлення зі служби 102, за заявою свідка ОСОБА_12 про заподіяння підсудним ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 ножових поранень, прибули

за адресою : АДРЕСА_4 , де за місцем мешкання ОСОБА_12 виявили підсудного ОСОБА_5 , після затримання якого, було встановлено, що після отримання ножових поранень потерпілий ОСОБА_9 перемістився до своєї квартири АДРЕСА_6 зазначеного будинку, де зачинився в приміщенні із середини. Згодом в зазначеної квартирі був виявлений труп ОСОБА_9 (т. 4, а.с. 43);

- власноручно складеною письмовою заявою свідка ОСОБА_12 від 21.05.2022, відповідно до якої останній надає свою добровільну згоду співробітникам поліції на огляд місця події - його квартири, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_4 . (т. 4, а.с. 44);

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , ознайомившись з вищезазначеною заявою від 21.05.2022 зазначив, що ним дійсно була власноручно складена зазначена заява, якою він добровільно, за власною ініціативою, без будь-якого примусу, надав свій дозвіл співробітникам поліції на огляд його квартирі, в якої на той час знаходився підсудний ОСОБА_5 , та під час якого ним добровільно було видано співробітникам поліції знаряддя вчиненого ОСОБА_5 злочину - належний йому кухарський ніж.

- протоколом огляду місця події від 21.05.2022 та фототаблицею фіксування зазначеної слідчої дії, визнаного судом допустимим доказом в частині фіксування обставин добровільної видачи свідком ОСОБА_12 співробітникам поліції знаряддя вчиненого ОСОБА_5 злочину - ножа, та виявлення в квартирі потерпілого ОСОБА_9 трупа останнього з ознаками насильницької смерті, відповідно до якого під час проведення слідчої дії у домоволодіння АДРЕСА_4 , зокрема у квартирі АДРЕСА_7 належної свідку ОСОБА_12 , тобто за місцем заподіяння підсудним ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 ножових поранень, свідок ОСОБА_12 з власної ініціативи, добровільно надав співробітникам поліції знаряддя вчиненого ОСОБА_5 злочину - належний йому кухарський ніж. В подальшому, під час проведення зазначеної слідчої дії, за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_9 у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , розташованої у вказаному будинку, до якої після отримання поранень перемістився ОСОБА_9 , був виявлений труп останнього з ознаками насильницької смерті, який, відповідно до приписів ст. 2338 КПК України, було оглянуто уповноваженою особою. (т. 2, а.с.а.с. 159-162, 163-172);

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , ознайомившись з додатками до протоколу огляду місця події від 21.05.2022, а саме відповідними фото таблицями фіксації слідчої дії в частині світлини за якої зображений кухарський ніж, а також з наданим для огляду кухарським ножом, зазначив, що під час огляду місця події-належної йому квартири, він з власної ініціативи, добровільно надав співробітникам поліції знаряддя вчиненого ОСОБА_5 злочину - належний йому кухарський ніж, яким підсудний ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 ножові поранення, та який він рукою підняв з підлоги та сховав у ящик столу, а згодом добровільно надав співробітникам поліції. Наданий для огляду у судовому засіданні є саме тим належним йому кухарським ножом, який від добровільно надав співробітникам поліції.

Суд не приймає до уваги твердження сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом в цілому протоколу огляду місця події від 21.05.2022, відповідного додатку про вказаного протоколу - фототаблиці, вилучених під час огляду речових доказів, у тому числі, знаряддя вчиненого ОСОБА_5 злочину - кухарського ножа, та виявлення та огляду трупа потерпілого ОСОБА_9 , так як на думку сторони захисту вказана слідча дія була проведена з порушенням приписів ст.ст. 104, 105, 107, 233, 234 КПК України, а саме : проведення огляду житла за відсутності відповідної ухвали слідчого судді, за відсутності понятих та без фіксування за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів зазначеної слідчої дії, відсутності посвідчення додатків до протоколу огляду - фототаблиць, зазначення у протоколі огляду адреси, які не співпадає з адресою місця виявлення трупу ОСОБА_9 , та вважає твердження сторони захисту щодо визнання в цілому протоколу огляду від 21.05.2021, хибним з наступних підстав.

Відповідно до приписів абз. 2 ч. 7 ст. 223 КПК України, обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії, крім особливостей, встановлених статтею 615 цього Кодексу.

Згідно до приписів абз. 3 п. 1 ст. 615 КПК України, при проведенні обшуку або огляду житла чи іншого володіння особи, обшуку особи, якщо залучення понятих є об`єктивно неможливим або пов`язано з потенційною небезпекою для їхнього життя чи здоров`я, відповідні слідчі (розшукові) дії проводяться без залучення понятих. У такому разі хід і результати проведення обшуку або огляду житла чи іншого володіння особи, обшуку особи в обов`язковому порядку фіксуються доступними технічними засобами шляхом здійснення безперервного відеозапису.

У судовому засіданні встановлено, що входження до житла свідка ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_9 з наступним проведенням огляду, співробітниками поліції було здійснено у відповідності до приписів ч. 3 ст. 233 КПК України, так як вказані дії були обумовлені невідкладним випадком, пов`язаним з затриманням безпосередньо після вчинення особливо тяжкого злочину підсудного ОСОБА_5 , який перебував за місцем мешкання свідка ОСОБА_12 , а також з врятуванням життя потерпілого ОСОБА_9 , який перебував за місцем свого мешкання, а тому дії співробітників поліції та відповідник медичних працівників швидкої медичної допомоги, були направлені на врятування життя останнього, так як в той час і тої ситуації існувала велика та об`єктивна вирогіднісь врятування життя ОСОБА_9 , який на переконання співробітників поліції та медичних працівників, враховую попередню інформацію отриману від свідка ОСОБА_12 щодо отримання потерпілим множинних ножових поранень та наступного перебування за місцем свого мешкання, перебував у стані небезпечному для його життя та здоров`я, а тому потребував невідкладного надання медичної допомоги.

Таким чином, дії співробітників поліції в частині входження до житла свідка ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_9 , судом визнаються правомірними та такими, що відповідають приписам ч. 3 ст. 233 КПК України, а тому не потребували попереднього отримання ухвали слідчого судді на проникнення до житла зазначених осіб, як того передбачають приписи ч. 1 ст. 233 КПК України.

Крім того, судом зазначається, що за вказаних обставин дії співробітників УПП в Харківської області, які першими прибули за викликом на місце вчинення злочину, в повній мірі також відповідають приписами ст. 38 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, в яких йдеться про те, що поліція в невідкладних випадках може проникнути до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого рішення суду, зокрема, і post factum. Про застосування такого поліцейського превентивного заходу складається протокол, а невідкладні випадки пов`язані: із рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій; безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення; припиненням кримінального правопорушення, що загрожує життю осіб, які знаходяться в житлі або іншому володінні.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у Постанові ОП ККС ВС від 07.10.2024 у справі №466/525/22 (провадження №51-7310кмо23).

Щодо виявлення трупа потерпілого ОСОБА_9 за місцем мешкання останнього та наступного огляду трупа потерпілого за місцем його виявлення, суд вважає протокол огляду місця події від 21.05.2022 в частині огляду трупа ОСОБА_9 , наявного на трупі відповідного одягу та додатку до протоколу - фототаблиці в частині фіксування місця розташування трупа потерпілого, допустимим доказом, так як в любому випадку труп потерпілого ОСОБА_9 був би неминуче виявлений за місцем його мешкання, так як про його місце знаходження було достеменно відома як свідку ОСОБА_12 , так і співробітникам поліції та працівникам карети швидкої медичної допомоги.

А тому, суд в даній ситуації, незважаючи на відсутність під час огляду трупа потерпілого ОСОБА_9 понятих та відповідного фіксування за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів зазначеної слідчої дії, що є безумовним порушенням приписів ст.ст. 234, 236-238, 615 КПК України, вважає за необхідне застосувати доктрину «неминучого виявлення» (inevitable discovery) трупа потерпілого ОСОБА_9 , яка є виключенням з доктрини «плодів отруйного дерева», та відповідно до якої, в разі якщо відповідний доказ із неминучістю був би отриманий незалежно від порушення прав підозрюваного, такий доказ може бути визнаний допустимим.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у Постанові ККС ВС від 26.09.2022 у справі №737/641/17 (провадження №51-6562км18).

Таким чином, враховуючи приписи ч. 1 ст. 87 КПК України, відповідно до яких доказ має бути визнаний недопустимим лише за умови, якщо він отриманий виключно в результаті дій, що становили істотне порушення прав та свобод людини, в даному випадку підсудного ОСОБА_5 , суд вважає, що вищезазначений доказ є допустимим, так як із неминучістю був би отриманий органом досудового розслідування незалежно від такого порушення прав підсудного ОСОБА_5 .

Між тим, протокол огляду місця події від 21.05.2022 в частині проведення огляду житла свідка ОСОБА_12 та результати такого огляду виявлення та вилучення 3 змивів РБК, пляшки, 3 чашок, а також в цій частині, додатку до протоколу - фототаблиці, суд вважає за необхідне визнати недопустимим доказом, з підстав відсутності при проведенні вказаної слідчої дії понятих, чи фіксування слідчої дії доступними технічними засобами шляхом здійснення безперервного відеозапису, що є безумовним порушенням приписів ст.ст. 234, 236-238, 615 КПК України.

Щодо входження співробітників поліції до житла свідка ОСОБА_12 з наступним вилученням знаряддя вчиненого підсудним ОСОБА_5 злочину - належного ОСОБА_12 кухарського ножа, та додатку до протоколу, а саме фото- фіксування вказаного ножа, суд вважає за необхідне в цій частині визнати протокол огляду та відповідний додаток допустимим доказом з наступних підстав.

Як було зазначено судом, у судовому засіданні встановлено, що входження до житла свідка ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_9 з наступним проведенням огляду, співробітниками поліції було здійснено у відповідності до приписів ч. 3 ст. 233 КПК України, так як вказані дії були обумовлені невідкладним випадком, зокрема пов`язаним з затриманням безпосередньо після вчинення особливо тяжкого злочину підсудного ОСОБА_5 , який перебував за місцем мешкання свідка ОСОБА_12 , та яке було предметом перевірки слідчим суддею, відповідно до приписів ст.ст. 233, 234 КПК України, що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією ухвали слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 23.05.2022 відповідно до якої, клопотання уповноваженого слідчого СВ, погоджене з відповідним прокурором щодо надання дозволу на проведений 21.05.2022, згідно до приписів ч. 3 ст. 233 КПК України, про огляд житла свідка ОСОБА_12 , розташованого за адресою : АДРЕСА_5 , було задоволено, та встановлено наявність підстав для невідкладності входження до житла ОСОБА_12 . При цьому судом наголошується, що саме за вищезазначеною адресою місця мешкання потерпілого ОСОБА_9 , був виявлений його труп. (т. 2, а.с.а.с. 173--174).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 наголошував на тому, що 21.05.2022 безпосередньо після заподіяння ОСОБА_5 ножових поранень ОСОБА_9 , він викликав співробітників поліції та карету швидкої допомоги, по прибуттю яких, він повідомив обставини вказаної події, місце знаходження ОСОБА_5 і ОСОБА_9 , та добровільно надав працівникам поліції доступ до свого житла та проведення відповідних слідчих дій у ньому.

При цьому, у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 ознайомившись з наданою судом письмовою заявою щодо надання дозволу на огляд свого житла, зазначив, що саме він її власноручно написав, без будь-якого примусу, так як був ініціатором виклику співробітників поліції, а тому на переконання суду свідок ОСОБА_12 мав бажання та прагнення щоб співробітники поліції увійшли до його житла та затримали підсудного ОСОБА_5 .

Суд зазначає, що факт написання ОСОБА_12 вказаної письмової заяви щодо доступу до житла та його огляду, після фактичного проведення слідчої дії, не свідчить про відсутність добровільної згоди, а лише констатує, наступне письмове підтвердження ОСОБА_12 свого добровільного рішення на вказані дії співробітників поліції, тим більше, що законодавець не встановлює відповідну форму надання згоди власника житла на його огляд, головне щоб вказана згода була добровільною та без примусу, що і було встановлено судом під час судового розгляду, а також відсутність підстав для подальшого звернення органу досудового розслідування з клопотанням, відповідно до приписів ч. 3 ст. 233 КПК України.

Окрім того, суд наголошує на тому, що у вказаній складній ситуації, приймаючи до уваги що в травні 2022 року, внаслідок збройної агресії рф проти Держави Україна та введення воєнного стану м. Харків перебувало у зоні активних бойових дій та піддавалося масовим та регулярним обстрілам з боку країни агресора, співробітники поліції, враховуючи складну обстановку у місті, вимушені були діяли швидко та оперативно, враховуючи необхідність збереження життя людей, у тому числі і свідка ОСОБА_12 .

А тому суд не приймає до уваги твердження сторони захисту, щодо відсутності надання свідком ОСОБА_12 співробітникам поліції добровільної згоди щодо огляду входження та огляд його житла.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 наголошував на тому, що 21.05.2022 він після надання дозволу співробітникам поліції на входження до його житла, добровільно та без примусу, за власною ініціативою надав поліції інформацію, яка була відома лише йому, а саме щодо місця розташування знаряддя вчиненого ОСОБА_5 злочину - кухарського ножа, який на той час перебував поза межами візуального доступу співробітників поліції, а саме був ним схований у ящику кухарського столу. Після чого він витяг ніж з ящику столу та за власною ініціативою видав його поліції. Окрім того, свідок ОСОБА_12 зазначив, що в будь- якому разі він би передав вказаний ніж поліції.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_12 , в частині надання поліції ножа, не є складовою частиною проведеного огляду місця події, та є такими, що підпадають під приписи ч. 2 ст. 93 КПК України, як здійснення стороною обвинувачення збирання доказів, зокрема, шляхом отримання від фізичної особи речей, що розцінюється судом, як добровільна видача свідком ОСОБА_12 уповноваженому слідчому знаряддя вчиненого ОСОБА_5 злочину-ножа, яка відповідно до приписів КПК України не потребує присутності понятих чи безперервної фіксації технічними засобами вказаних дій ОСОБА_12 .

При таких обставинах, твердження сторони захисту щодо недопустимості вказаного доказу - знаряддя вчиненого злочину та пов`язаних з його вилученням наданих стороною обвинувачення похідних від нього доказів : висновків судових експертиз, постанови про визнання ножа речовим доказом тощо, є хибним та безпідставним.

Суд не приймає до уваги твердження сторони захисту щодо недопустимості як доказу в частині додатку - фототаблиці до протоколу огляду від 21.05.2022, а саме : фотофіксації наданого свідком ОСОБА_12 ножа та місце розташування трупа ОСОБА_9 , з підстав відсутності у додатку підписів всіх учасників вказаної слідчої дії, та вважає вказане твердження хибним з наступних підстав.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 2 та ч. 3 ст. 105 КПК України, додатками до протоколу, зокрема, можуть бути фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерних даних та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Таким чином, відповідно до приписів КПК України додаток до протоколу є його невід`ємною частиною та у відповідний спосіб повинен бути підписаний.

У судовому засіданні з дослідженого додатку - фототаблиці до протоколу огляду від 21.05.2022 вбачається, що він був складений відповідним ст. спеціалістом-криміналістом СКЗ СВ та узгоджений з уповноваженим ст. слідчим СВ ОСОБА_14 , який відповідно до досліджених у судовому засіданні витягу з ЄРДР від 21.05.2022 по зазначеному кримінальному провадженню та постанови начальника СВ ХРУП №3 ГУНП в Х/О від 21.05.2022 про призначення групи слідчих, є особою - слідчим, уповноваженим на здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні. (т.4, а.с.а.с. 49, 50).

Судом зазначається, що додатки до протоколів слідчих дій, зокрема фототаблиці, складаються не безпосередньо під час проведення відповідних слідчих дій, а згодом, через відповідний проміжок часу, який обумовлений необхідністю виготовлення світлин та оформлення додатку. Приписами КПК України не передбачено складання вказаного додатку-фототаблиці до протоколу слідчої дії, безпосередньо під час проведення слідчої дії, що обумовлено необхідним часом для проведення технічних дій.

Таким чином, відповідний додаток-фототаблиця до протоколу слідчої дії, може бути складена та підписана відповідним спеціалістом, а також підписана будь-яким слідчим, який у спосіб передбачений приписами КПК України, уповноважений на проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, який може бути відмінним від слідчого, який проводив первісну слідчу дію, а тому не засвідчення додатку - фото-таблиці усіма учасниками слідчої дії, не є суттєвим і таким, що впливає на її зміст чи допустимість.

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.05.2022, відповідно до якого, уповноваженим слідчим СВ ХРУП № 3 ГУНП в Х/О, відповідно до приписів ст. 208 КПК України, 21.05.2022 об 21:00 годині було затримано підсудного ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_9 та під час проведення, у присутності понятих, особистого огляду у підсудного ОСОБА_5 було вилучено належний йому мобільний телефон ТМ «NOMI» та куртка з тканини, в яку він був одягнутий під час вчинення інкримінованого йому злочину. (т. 1, а.с.а.с. 143-145,146-151);

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 22.05.2022, визнаною судом допустимим доказом в частині добровільної видачи свідком ОСОБА_12 . співробітникам поліції знаряддя вчиненого ОСОБА_5 злочину - ножа, яка мала місце 21.05.2022; окрім того вилучених 21.05.2022 у підсудного ОСОБА_5 під час особистого огляду мобільний телефон ТМ «NOMI» та куртка з тканини, відповідно до якого вказані речі були визнані речовими доказами, долучені до матеріалів кримінального провадження та передані на відповідальне зберігання до камери схову ХРУП № 3 ГУНП в Х/О. (т. 2, а.с.а.с. 175-176);

У судовому засіданні судом були оглянуті вищезазначені речові докази, а саме: знаряддя вчиненого злочину-ніж та належна підсудному ОСОБА_5 куртка, які також були надані для огляду та ознайомлення учасникам судового провадження.

Підсудний ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що саме у надану для огляду куртку він був одягнутим 21.05.2022 під час зазначених подій та перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_12 її з себе не знімав. Щодо наданого на огляд ножа, підсудний ОСОБА_5 зазначив, що він не може впевнено вказати бачив він чи ні вказаний ніж на кухні у квартирі ОСОБА_15 , так як там була в наявності велика кількість кухарських ножів.

Суд також не приймає до уваги твердження сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом виданого свідком ОСОБА_16 та вилученого 21.05.2022 знаряддя вчиненого підсудним ОСОБА_5 злочину - кухарського ножа, так як вилучений ніж не відкривався стороні захисту відповідно до приписів ст. 290 КПК України, та вважає таке твердження хибним з наступних підстав.

У судовому засіданні сторона обвинувачення наголошувала на тому, що 17.08.2022, під час виконання вимог ст. 290 КПК України, стороні захисту було надано доступ до всіх наявних у сторони обвинувачення матеріалів досудового розслідування, про що свідчить відповідний протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 17.08.2022, в якому стороною захисту підтверджено надання матеріалів досудового розслідування у повному обсязі.

При цьому, стороною обвинувачення не було надано стороні захисту доступу до вищезазначеного знаряддя вчиненого злочину - ножа, який на той час перебував в експертній установі та який був об`єктом на той час незавершеного експертного дослідження, про що стороні захисту було достеменно відомо, та незважаючи на це, будь-яких клопотань щодо надання доступу до ножа заявлено не було.

У судовому засіданні сторона захисту не заперечувала твердження у цій частині сторони обвинувачення, зазначаючи, що їм було достеменно відомо про наявність вказаного речового доказу - ножа, перебування його на час надання доступу в експертній установі, та об`єктивної неможливості надання доступу щодо нього, про який сторона захисту відповідних клопотань не заявляла.

У судовому засіданні було досліджено відповідний протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 17.08.2022, відповідно до якого уповноваженим слідчим було надано стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, з якими сторона захисту 17.08.2022 була ознайомлена у повному обсязі, без обмеження у часі, про що підсудний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 власноручно зазначили у протоколі. При цьому будь-яких зауважень та клопотань, зокрема щодо ненадання слідчим матеріалів досудового розслідування у повному обсязі, надання для ознайомлення речових доказів, зокрема знаряддя вчиненого злочину - ножа, який окрім того був предметом незавершеного експертного дослідження, а тому стороні захисту було достеменно відомо про його існування, стороною захисту не заявлялось. (т. 4, а.с. 45).

Окрім того, судом зазначається, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Законодавець встановив процедуру, яка забезпечує реалізацію права на справедливий суд у його процесуальному аспекті, тобто надає сторонам майбутнього судового розгляду можливість ознайомитися із доказами (в тому числі речовими) кожної із них і підготувати правову позицію, що буде ними обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду.

Також суд звертає увагу, що на орган досудового розслідування покладено обов`язок надати сторонам майбутнього судового розгляду безперешкодно реалізувати їх можливість ознайомитися із речовими доказами (у разі виявлення ними бажання), однак він не зобов`язаний здійснювати таке ознайомлення в обов`язковому порядку за відсутності ініціативи сторони.

На думку суду, за відсутності такого клопотання сторони захисту, з урахуванням приписів ст. 22 КПК України слід розуміти, що сторона захисту не вважала за доцільне скористатися правом на відкриття їй вищезазначеного речового доказу.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 (справа № 688/2831/17, провадження № 51-6064км18).

При таких обставинах, суд вважає зазначений речовий доказ - надане 21.05.2022 свідком ОСОБА_12 співробітникам поліції знаряддя вчиненого підсудним ОСОБА_5 злочину-кухарський ніж, належними та допустимим доказом вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину.

- протоколом огляду від 11.08.2022 та фото таблицями фіксування зазначеної слідчої дії, належного потерпілому ОСОБА_9 одягу, а саме : кофти, футболки, штанів, трусів, шкарпеток, в який він був вдягнений 21.05.2022 під час заподіяння йому підсудним ОСОБА_5 ножових поранень та який було вилучено з трупа ОСОБА_9 під час судово-медичного розтину трупа потерпілого, відповідно до якого в результаті огляду на задніх частинах кофти та футболки, були виявлені три наскрізні пошкодження тканини, та нашарування речовини бурого кольору. (т. 1, а.с.а.с. 208-б-213);

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 11.08.2022 відповідно до якого, оглянутий 11.08.2022 належний потерпілому ОСОБА_9 одяг, а саме : кофта, футболка, штани, труси, шкарпетки, в який він був вдягнений 21.05.2022 під час заподіяння йому підсудним ОСОБА_5 ножових поранень, були визнані речовими доказами, долучені до матеріалів кримінального провадження та передані на відповідальне зберігання до камери схову ХРУП № 3 ГУНП в Х/О. (т. 2, а.с.а.с. 217-218);

- протоколом слідчого експерименту від 03.06.2022 за участю свідка ОСОБА_12 , який фіксувався на відповідний електронний носій-DVD-R диск та інформація з якого була відтворена та досліджена у судовому засіданні, в ході якого ОСОБА_12 виклав обставини, які передували заподіянню підсудним ОСОБА_5 ножових поранень потерпілому ОСОБА_9 , та самі обставини заподіяння підсудним потерпілому ножових поранень, вказав механізм та локалізацію нанесених ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 ударів ножом в область спини та шиї, місце знаходження знаряддя злочину-ножа, місце розташування нападника та потерпілого. (т. 2, а.с.а.с. 201-б-202, 203);

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні зазначив, що дійсно за його участі проводився слідчий експеримент. Всі події в протоколі слідчого експерименту викладені та зафіксовані об`єктивно, з його слів, без будь-якого примусу. Він пояснював обставини вказаних подій та відображав механізм заподіяння підсудним ОСОБА_5 ножових поранень потерпілому ОСОБА_9

- протоколом слідчого експерименту від 12.07.2022 за участю підсудного ОСОБА_5 , який фіксувався на відповідний електронний носій-DVD-R диск та інформація з якого була відтворена та досліджена у судовому засіданні, в частини того, що в ході слідчого експерименту підсудний ОСОБА_5 зазначив та відтворив обставини його перебування 21.05.2022 за місцем мешкання свідка ОСОБА_12 , підтвердив перебування за зазначеною адресою потерпілого ОСОБА_9 . При цьому, під час проведення слідчого експерименту підсудний ОСОБА_5 наголошував на тому, що під час зазначених подій від перебуваючи в приміщенні кухні у квартирі ОСОБА_12 під час гри в шахи заснув, а коли прокинувся після 21:00 години, то вийшов на вулицю та біля будинку виявив труп ОСОБА_9 , який йому раніше знайомим не був, про що повідомив ОСОБА_12 (т. 2, а.с.а.с. 198-201, 201-а);

Підсудний ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що дійсно за його участі проводився слідчий експеримент. Всі події в протоколі слідчого експерименту викладені та зафіксовані об`єктивно, з його слів, без будь-якого примусу, у присутності захисника. Він пояснював обставини вказаних подій та відображав місце розташування трупа ОСОБА_9 , який ним був виявлений біля будинку ОСОБА_12 та який перебував навпочіпки та притуленим до стіни будинку. Ознак життя у ОСОБА_9 не було, при перевірці дихання було відсутнє. Будь-яких тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_9 він не бачив, так як надворі вже було темно.

Суд не приймає до уваги вказане твердження підсудного ОСОБА_5 та розцінює його критично, як спосіб захисту від висунутого обвинувачення, з метою уникнення кримінального покарання за скоєне, та вважає його таким, яке не знайшло об`єктивного підтвердження, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, так як у судовому засіданні достеменно встановлено, що після отримання тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 перемістився до приміщення своєї квартири, в якому і настала його смерть.

Суд не приймає до уваги твердження сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту від 03.06.2022 за участю свідка ОСОБА_12 , який фіксувався на відповідний електронний носій-DVD-R диск та інформація з якого була відтворена та досліджена у судовому засіданні, так як на думку сторони захисту, вказана слідча дія була проведена з порушенням приписів КПК України, зокрема, під час проведення якої учасникам не були роз`яснені їх права та обов`язки, неконкретність дій свідка ОСОБА_12 в частині відображення кількості та локалізації нанесений підсудним ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 ножових поранень, наведення слідчим питань з цього приводу свідку ОСОБА_12 , та вважає таке твердження хибним з наступних підстав.

Також суд не приймає до уваги твердження сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту від 12.07.2022 за участю підсудного ОСОБА_5 , який фіксувався на відповідний електронний носій-DVD-R диск та інформація з якого була відтворена та досліджена у судовому засіданні, так як на думку сторони захисту, вказана слідча дія була проведена з порушенням приписів КПК України, зокрема, під час проведення якої діями підсудного ОСОБА_5 в частині відтворення обставин його перебування 21.05.2022 за місцем мешкання свідка ОСОБА_12 , керував слідчий, який ставив ОСОБА_5 наведені питання, та вважає таке твердження хибним з наступних підстав.

У судовому засіданні було досліджено протокол слідчого експерименту від 03.06.2022 за участю свідка ОСОБА_12 , який фіксувався на відповідний електронний носій-DVD-R диск та інформація з якого була відтворена та досліджена у судовому засіданні, в ході якого ОСОБА_12 виклав обставини, які передували заподіянню підсудним ОСОБА_5 ножових поранень потерпілому ОСОБА_9 , та самі обставини заподіяння підсудним потерпілому ножових поранень, конкретно вказав механізм та локалізацію нанесених ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 ударів ножом в область спини та шиї, місце знаходження знаряддя злочину-ножа, місце розташування нападника та потерпілого.

Окрім того, свідок ОСОБА_12 ознайомившись у судовому засіданні з протоколом слідчого експерименту зазначив, що дійсно за його участі проводився зазначений слідчий експеримент. Всі події в протоколі слідчого експерименту викладені та зафіксовані об`єктивно, з його слів, без будь-якого примусу, з протоколом слідчої дії він знайомився та його підписував Він добровільно та без примусу пояснював обставини вказаних подій, очевидцем яких він був, та відображав механізм заподіяння підсудним ОСОБА_5 ножових поранень потерпілому ОСОБА_9 , що в свою чергу спростовує твердження сторони захисту з приводу того, що під час слідчого експерименту саме слідчий керував та спрямовував дії свідка ОСОБА_12 в частині відображення механізму, локалізації нанесених підсудним ОСОБА_5 потерпілому ножових поранень, які є неконкретними.

У судовому засіданні було досліджено протокол слідчого експерименту від 12.07.2022 за участю підсудного ОСОБА_5 , який фіксувався на відповідний електронний носій-DVD-R диск та інформація з якого була відтворена та досліджена у судовому засіданні, в ході якого підсудний ОСОБА_5 , зокрема у присутності захисника, відтворив обставини його перебування 21.05.2022 за місцем мешкання свідка ОСОБА_12 , та виклав свою версію подальших подій. Під час зазначеної слідчої дії будь-яких клопотань від захисника, що порушення норм КПК України, заявлено не було.

Окрім того, підсудний ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що дійсно за його участі проводився слідчий експеримент. Всі події в протоколі слідчого експерименту викладені та зафіксовані об`єктивно, з його слів, без будь-якого примусу, у присутності захисника, що в свою чергу спростовує твердження сторони захисту з приводу того, що під час слідчого експерименту саме слідчий керував та спрямовував дії ОСОБА_5 в частині відображення вищезазначених подій.

Приписами ст. 94 КПК України передбачено, що оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок і який оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу. Таким чином, приписи ч. 4 ст. 95 КПК України мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК України, а тому показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів, зокрема, протоколом слідчого експерименту.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові ОП ККС ВС від 14.09.2020 (справа № 740/3597/17, провадження № 51-6070км19).

При таких обставинах судом зазначається, що показання свідка ОСОБА_12 , підсудного ОСОБА_5 і протоколи слідчого експерименту за їх участі є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК України.

Окрім того, той факт, що роз`яснення прав не зафіксовано на відеозаписі до протоколу слідчого експерименту від 03.06.2022 за участю свідка ОСОБА_12 , не вказує на те, що ці права не були роз`яснені до початку проведення слідчої дії, та спростовує у цій частині твердження сторони захисту, так як з протоколу слідчого експерименту вбачається, що ОСОБА_12 були роз`яснені його процесуальні права та обов`язки, останнього було попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, про що свідчить власноруч виконаний ним у протоколі підпис. Крім того, судом зазначається, що відсутність роз`яснення процесуальних прав на відеозаписі слідчого експерименту не є достатньою підставою для визнання протоколу слідчої дії недопустимим доказом.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові ККС ВС від 05.10.2021 (справа № 213/3351/17, провадження № 51-1302км21, а також у постанові ККС ВС від 27.09.2023 (справа № 729/521/20, провадження № 51-3349км23).

Як вбачається з протоколів слідчих експериментів від 03.06.2022 за участю свідка ОСОБА_12 та від 12.07.2022 за участю підсудного ОСОБА_5 , учасникам слідчих дій роз`яснювались їх права, що підтверджується їх підписами у відповідних графах протоколу. Крім того за результатом проведення слідчих дій від учасників не поступало жодних зауважень щодо ходу їх проведення та складених протоколів.

Під час судового розгляду свідок ОСОБА_12 та підсудний ОСОБА_5 не заперечували, що підписували згадані документи без зауважень. З відеозаписів до слідчих експериментів також слідує, що учасники не заявляли про якісь порушення, хоча очевидно не були позбавлені можливості це зробити, якби це мало місце.

- висновком судово-медичної експертизи №10-12/2115-ДМ/22 від 26.07.2022, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_9 було встановлено, що останньому були заподіяні тілесні ушкодження, а саме :

- шиї : одне (1) колото-різане поранення на передній поверхні шиї праворуч (№1), що проникає через шкіру, підшкірну жирову клітковину шиї, з надсіченням лівої переднє-бічної стінки трахеї, проникаючи в ліву плевральну порожнину з ушкодженням пристінкової плеври та міжреберного м`язу у 3 міжребір`ї ліворуч по навколохребетній лінії та сліпо закінчується у м`язах спини;

- тулуба : 2 (два) колото-різаних поранення - на задній поверхні грудної клітки праворуч (№2) та на задній поверхні грудної клітки ліворуч (№3), із яких: одне (1) колото-різане поранення на задній поверхні грудної клітки ліворуч (№3), що проникає через шкіру, підшкірну жирову клітковину грудної клітки, з ушкодженням міжреберного м`язу та пристінкової плеври у 2 міжребір`ї ліворуч по лопатковій лінії, проникаючи в ліву плевральну порожнину та сліпо закінчується в товщі верхньої частки лівої легені;

- кінцівок: садна - на задній поверхні правого передпліччя (1), на тильній поверхні правої кисті, в області проекції 1 міжп`ясткового проміжку (1), на тильній поверхні 1 фаланги 1 пальця правої кисті (1), на розгинальній поверхні 2 п`ястково-фалангового суглоба лівої кисті (1), на тильній поверхні 1 фаланги 3 пальця лівої кисті (1), на передній поверхні рівня проекції правого колінного суглоба (1), на передній поверхні рівня проекції лівого колінного суглоба (1).

Колото-різані рани утворились прижиттєво, у строк, орієнтовно незадовго (не більше, ніж перші десятки хвилин) до настання смерті.

Колото-різані рани утворились від неодноразової (не менш, ніж 3) дії предметів (предмета), що мають (має) колюче-ріжучі властивості, із «П»-подібним поперечним січенням обушка.

Садна утворились прижиттєво, у строк, орієнтовно незадовго до настання смерті, від дії за механізмом тертя та/або ковзання тупих предметів (предмета), індивідуальні властивості травмуючої поверхні котрих (котрого) в ушкодженнях не відобразились. На настання смерті не вплинули.

Причиною смерті ОСОБА_9 стала крововтрата, що розвинулася в результаті проникаючі колото-різаних поранень шиї та грудної клітки, що супроводжуються надсіченням лівої переднє-бічної стінки трахеї та ушкодженням верхньої частки лівої легені. Про це свідчать: наявність вищевказаних ушкоджень, наявність рідкої крові та згортків крові в лівій плевральній порожнині та підтверджується результатами судово-гістологічної експертизи.

Колото-різане поранення на передній поверхні шиї праворуч, що супроводжується надсіченням лівої переднє-бічної стінки трахеї, проникаючи в ліву плевральну порожнину з ушкодженням пристінкової плеври та міжреберного м`язу у 3 міжребір`ї ліворуч по навколохребетній лінії та сліпо закінчується у м`язах спини (№1); колото-різане поранення на задній поверхні грудної клітки ліворуч, що супроводжується ушкодженням міжреберного м`язу та пристінкової плеври у 2 міжребір`ї ліворуч по лопатковій лінії, проникаючи в ліву плевральну порожнину та сліпо закінчується в товщі верхньої частки лівої легені (№3) носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2.1.1.а., п.2.1.2., п.2.1.3.й., п.2.1.3.о., п.4.8. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995).

Колото-різане поранення на задній поверхні грудної клітки праворуч (№2) носить ознаки легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.1.5.1., п.2.3.2.а., п.2.3.3., п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995).

Садна носять ознаки легких тілесних ушкоджень (згідно п.1.5.2., п.2.3.2.б., п.2.3.5., п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995).

Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 колото-різане поранення на передній поверхні шиї праворуч та садна на кінцівках знаходяться в анатомічних ділянках тіла, які доступні для ушкодження власного рукою.

Враховуючи характер та локалізацію колото-різаних поранень на задній поверхні грудної клітки, встановлених при судово-медичній експертизі трупа, їх заподіяння ОСОБА_9 собі власноруч маловірогідно.

Для відповіді на вказане питання необхідне проведення слідчого експерименту.

Смерть ОСОБА_9 настати у період часу, орієнтовно, за 1-2 доби до огляду трупу в секційній залі (23.05.2022 з 11:00 до 13:30). Однак, достовірно встановити час настання смерті не представляється можливим.

При судово-медичній експертизі крові трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт у кількості - 2,33%о, що згідно даним офіційної таблиці відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеня. (т. 2, а.с.а.с. 182-187);

- висновком судово-медичної експертизи №10-14/24-22/2115-ДМ/22 від 28.07.2022, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_9 було встановлено, що останньому були заподіяні тілесні ушкодження, а саме :

- шиї : одне (1) колото-різане поранення на передній поверхні шиї праворуч (№1), що проникає через шкіру, підшкірну жирову клітковину шиї, з надсіченням лівої переднє-бічної стінки трахеї, проникаючи в ліву плевральну порожнину з ушкодженням пристінкової плеври та міжреберного м`язу у 3 міжребір`ї ліворуч по навколохребетній лінії та сліпо закінчується у м`язах спини;

- тулуба : 2 (два) колото-різаних поранення - на задній поверхні грудної клітки праворуч (№2) та на задній поверхні грудної клітки ліворуч (№3), із яких: одне (1) колото-різане поранення на задній поверхні грудної клітки ліворуч (№3), що проникає через шкіру, підшкірну жирову клітковину грудної клітки, з ушкодженням міжреберного м`язу та пристінкової плеври у 2 міжребір`ї ліворуч по лопатковій лінії, проникаючи в ліву плевральну порожнину та сліпо закінчується в товщі верхньої частки лівої легені;

- кінцівок: садна - на задній поверхні правого передпліччя (1), на тильній поверхні правої кисті, в області проекції 1 міжп`ясткового проміжку (1), на тильній поверхні 1 фаланги 1 пальця правої кисті (1), на розгинальній поверхні 2 п`ястково-фалангового суглоба лівої кисті (1), на тильній поверхні 1 фаланги 3 пальця лівої кисті (1), на передній поверхні рівня проекції правого колінного суглоба (1), на передній поверхні рівня проекції лівого колінного суглоба (1).

Колото-різані рани утворились прижиттєво, у строк, орієнтовно незадовго (не більше, ніж перші десятки хвилин) до настання смерті.

Колото-різані рани утворились від неодноразової (не менш, ніж 3) дії предметів (предмета), що мають (має) колюче-ріжучі властивості, із «П»-подібним поперечним січенням обушка.

Садна утворились прижиттєво, у строк, орієнтовно незадовго до настання смерті, від дії за механізмом тертя та/або ковзання тупих предметів (предмета), індивідуальні властивості травмуючої поверхні котрих (котрого) в ушкодженнях не відобразились. На настання смерті не вплинули.

Причиною смерті ОСОБА_9 стала крововтрата, що розвинулася в результаті проникаючі колото-різаних поранень шиї та грудної клітки, що супроводжуються надсіченням лівої переднє-бічної стінки трахеї та ушкодженням верхньої частки лівої легені. Про це свідчать: наявність вищевказаних ушкоджень, наявність рідкої крові та згортків крові в лівій плевральній порожнині та підтверджується результатами судово-гістологічної експертизи.

Колото-різане поранення на передній поверхні шиї праворуч, що супроводжується надсіченням лівої переднє-бічної стінки трахеї, проникаючи в ліву плевральну порожнину з ушкодженням пристінкової плеври та міжреберного м`язу у 3 міжребір`ї ліворуч по навколохребетній лінії та сліпо закінчується у м`язах спини (№1); колото-різане поранення на задній поверхні грудної клітки ліворуч, що супроводжується ушкодженням міжреберного м`язу та пристінкової плеври у 2 міжребір`ї ліворуч по лопатковій лінії, проникаючи в ліву плевральну порожнину та сліпо закінчується в товщі верхньої частки лівої легені (№3) носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2.1.1.а., п.2.1.2., п.2.1.3.й., п.2.1.3.о., п.4.8. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995).

Колото-різане поранення на задній поверхні грудної клітки праворуч (№2) носить ознаки легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.1.5.1., п.2.3.2.а., п.2.3.3., п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995).

Садна носять ознаки легких тілесних ушкоджень (згідно п.1.5.2., п.2.3.2.б., п.2.3.5., п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995).

Покази свідка ОСОБА_12 , на які він посилається у «Протоколі допиту свідка» від 22.05.2022 в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 у частині локалізації та способу спричинення колото-різаних поранень шиї та грудної клітки ОСОБА_9 (зі слів свідка ОСОБА_12 в ході його допиту) - (мовою оригіналу) «...ОСОБА_5 взял кухонный нож размер лезвия примерно 30 сантиметров... подошел быстро сзади к ОСОБА_22 и ударил три раза его спину и после этого сразу ударил его ножом в правую часть шеи ОСОБА_22...».

Покази свідка ОСОБА_12 , на які він посилається у «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 03.06.2022 в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 у частині локалізації та способу спричинення колото-різаних поранень шиї та грудної клітки ОСОБА_9 (зі слів свідка ОСОБА_12 в ході проведення слідчого експерименту) - «...схопив кухонний великий ніж, шириною леза приблизно 3 см, довжиною леза приблизно 30 см... різким рухом забіг за спину ОСОБА_9 та тримаючи ніж в правій руці наніс декілька ударів ножом в область верхньої частини спини, точну кількість та локалізацію ударів вказати не може, оскільки не бачив, але більше одного, таким чином, що удари відбувались направленим леза з верху до низу. Після чого наніс один удар вказаним ножом направленим лезом з верху донизу в область шиї з правого боку...».

Встановити відповідність показів, на які посилається свідок ОСОБА_12 у «Протоколі допиту свідка» від 22.05.2022 та «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 03.06.2022 об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 у частині механізму утворення, локалізації та кількості колото-різаних поранень на задній поверхні грудної клітини ОСОБА_9 , не виявилось за можливе через відсутність конкретики у показаннях свідка.

Механізм утворення, характер та локалізація саден на кінцівках, встановлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 , в показання свідка ОСОБА_12 , даних ним в ході його допиту та проведення слідчого експерименту, не відображено. (т. 2, а.с.а.с. 190-193);

- висновком судово-медичної експертизи №10-14/27-22/2115-ДМ/22 від 05.08.2022, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_9 було встановлено, що останньому були заподіяні тілесні ушкодження, а саме :

- шиї : одне (1) колото-різане поранення на передній поверхні шиї праворуч (№1), що проникає через шкіру, підшкірну жирову клітковину шиї, з надсіченням лівої переднє-бічної стінки трахеї, проникаючи в ліву плевральну порожнину з ушкодженням пристінкової плеври та міжреберного м`язу у 3 міжребір`ї ліворуч по навколохребетній лінії та сліпо закінчується у м`язах спини;

- тулуба : 2 (два) колото-різаних поранення - на задній поверхні грудної клітки праворуч (№2) та на задній поверхні грудної клітки ліворуч (№3), із яких: одне (1) колото-різане поранення на задній поверхні грудної клітки ліворуч (№3), що проникає через шкіру, підшкірну жирову клітковину грудної клітки, з ушкодженням міжреберного м`язу та пристінкової плеври у 2 міжребір`ї ліворуч по лопатковій лінії, проникаючи в ліву плевральну порожнину та сліпо закінчується в товщі верхньої частки лівої легені;

- кінцівок: садна - на задній поверхні правого передпліччя (1), на тильній поверхні правої кисті, в області проекції 1 міжп`ясткового проміжку (1), на тильній поверхні 1 фаланги 1 пальця правої кисті (1), на розгинальній поверхні 2 п`ястково-фалангового суглоба лівої кисті (1), на тильній поверхні 1 фаланги 3 пальця лівої кисті (1), на передній поверхні рівня проекції правого колінного суглоба (1), на передній поверхні рівня проекції лівого колінного суглоба (1).

Колото-різані рани утворились прижиттєво, у строк, орієнтовно незадовго (не більше, ніж перші десятки хвилин) до настання смерті, на протязі якого він міг здійснювати самостійні цілеспрямовані дії (пересуватися) в обмеженому обсязі, до втрати свідомості.

Колото-різані рани утворились від неодноразової (не менш, ніж 3) дії предметів (предмета), що мають (має) колюче-ріжучі властивості, із «П»-подібним поперечним січенням обушка.

Садна утворились прижиттєво, у строк, орієнтовно незадовго до настання смерті, від дії за механізмом тертя та/або ковзання тупих предметів (предмета), індивідуальні властивості травмуючої поверхні котрих (котрого) в ушкодженнях не відобразились. На настання смерті не вплинули.

Причиною смерті ОСОБА_9 стала крововтрата, що розвинулася в результаті проникаючі колото-різаних поранень шиї та грудної клітки, що супроводжуються надсіченням лівої переднє-бічної стінки трахеї та ушкодженням верхньої частки лівої легені. Про це свідчать: наявність вищевказаних ушкоджень, наявність рідкої крові та згортків крові в лівій плевральній порожнині та підтверджується результатами судово-гістологічної експертизи.

Колото-різане поранення на передній поверхні шиї праворуч, що супроводжується надсіченням лівої переднє-бічної стінки трахеї, проникаючи в ліву плевральну порожнину з ушкодженням пристінкової плеври та міжреберного м`язу у 3 міжребір`ї ліворуч по навколохребетній лінії та сліпо закінчується у м`язах спини (№1); колото-різане поранення на задній поверхні грудної клітки ліворуч, що супроводжується ушкодженням міжреберного м`язу та пристінкової плеври у 2 міжребір`ї ліворуч по лопатковій лінії, проникаючи в ліву плевральну порожнину та сліпо закінчується в товщі верхньої частки лівої легені (№3) носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2.1.1.а., п.2.1.2., п.2.1.3.й., п.2.1.3.о., п.4.8. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995).

Колото-різане поранення на задній поверхні грудної клітки праворуч (№2) носить ознаки легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.1.5.1., п.2.3.2.а., п.2.3.3., п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995).

Садна носять ознаки легких тілесних ушкоджень (згідно п.1.5.2., п.2.3.2.б., п.2.3.5., п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995). (т. 2., а.с.а.с. 194-197);

Будучи допитаним у судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, відповідно до приписів ст. 356 КПК України, з метою роз`яснення експертних висновків, судовий медичний експерт ОСОБА_17 в повному обсязі підтвердив вищезазначені висновки судово-медичних експертиз, зазначивши, що ним здійснювалось судово-медичне дослідження трупу ОСОБА_9 . Всі виявлені тілесні ушкодження ним були вказані в експертному висновку. Додаткові експертні дослідження ним було проведено на підставі вивчення матеріалів кримінального провадження, участі в проведенні слідчого експерименту та показань свідка ОСОБА_12 . Виявлені на трупі ОСОБА_9 садна могли виникнути, як внаслідок здійсненого на нього нападу, так і під час здійснення ОСОБА_9 переміщення, після отримання ножових поранень, яке він міг здійснювати у час та за обставин, зазначених у експертних висновках. За характером отриманих ОСОБА_9 ножових поранень, крововилив був не лише зовнішньо, зокрема на його одяг, а також внутрішньо, що і було встановлено під час розтину його трупа. Зріст нападника та жертви для утворення наявних тілесних ушкоджень не мав значення.

Суд не приймає до уваги твердження сторони захисту з приводу того, що виявлені під час судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 та зазначені у відповідних висновках судово-медичних експертиз, окрім колото-різаних поранень, інші ушкодження, які були виявлені на кінцівках трупа ОСОБА_9 , мають характер боротьби, що в свою чергу ставить під сумнів показання свідка ОСОБА_12 в частині відсутності такої, та розцінює їх критично, як спосіб захисту від висунутого обвинувачення ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінального покарання за скоєне, а тому вважає їх хибними та такими, які не знайшли об`єктивного підтвердження, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, з наступних підстав.

У судовому засіданні, з досліджених висновків вищезазначених судово-медичних експертиз вбачається, що при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_9 було встановлено, що останньому, окрім колото-різаних поранень, були заподіяні інші тілесні ушкодження, а саме : ушкодження кінцівок: садна - на задній поверхні правого передпліччя (1), на тильній поверхні правої кисті, в області проекції 1 міжп`ясткового проміжку (1), на тильній поверхні 1 фаланги 1 пальця правої кисті (1), на розгинальній поверхні 2 п`ястково-фалангового суглоба лівої кисті (1), на тильній поверхні 1 фаланги 3 пальця лівої кисті (1), на передній поверхні рівня проекції правого колінного суглоба (1), на передній поверхні рівня проекції лівого колінного суглоба (1), які утворились прижиттєво, у строк, орієнтовно незадовго до настання смерті, від дії за механізмом тертя та/або ковзання тупих предметів (предмета), індивідуальні властивості травмуючої поверхні котрих (котрого) в ушкодженнях не відобразились, та які носять ознаки легких тілесних ушкоджень і на настання смерті ОСОБА_9 не вплинули.

У судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_17 в повному обсязі підтвердив вищезазначені висновки судово-медичних експертиз, наголошуючи на тому, що виявлені на трупі ОСОБА_9 садна могли виникнути, як внаслідок здійсненого на нього нападу, так і під час здійснення ОСОБА_9 переміщення, після отримання ножових поранень, яке він міг здійснювати у час та за обставин, зазначених у експертних висновках, що в свою чергу, в сукупності з іншими дослідженими у судовому засіданні вищезазначеними доказами, спростовує твердження сторони захисту з приводу можливості отримання ОСОБА_9 ушкоджень кінцівок під час боротьби, та підтверджує об`єктивність показань свідка ОСОБА_12 щодо несподіваного нападу ОСОБА_5 на потерпілого ОСОБА_9 та відсутності між ними під час нападу будь-якої боротьби.

Також, суд не приймає до уваги твердження сторони захисту щодо визнання недопустимими доказами, наданих стороною обвинувачення, висновків судово-медичних, медично-криміналістичної та медико-імунологічної експертиз, так як на думку сторони захисту, вказані судові експертизи були проведені з порушенням приписів КПК України, зокрема, у постановах про призначенні відповідних експертиз, а в наступному і в експертних висновках, зазначена адреса місця події : АДРЕСА_5 , між тим, як у обвинувальному акті зазначена адреса місця події : АДРЕСА_4 , що ставить під сумнів встановлення адреси місця події, де було виявлено труп ОСОБА_9 та вилучено речові докази, які були об`єктом експертного дослідження, та вважає таке твердження хибним з наступних підстав.

У судовому засіданні були досліджені відповідні висновки судово-медичних, медично-криміналістичної та медико-імунологічної експертиз, а також постанови уповноваженого слідчого щодо призначення вказаних експертних досліджень, з яких вбачається, що дійсно при призначенні експертних досліджень слідчим була допущена технічна помилка в зазначені адреси місця вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, а саме : АДРЕСА_5 , що в свою чергу привело до зазначення вказаної адреси відповідними експертами, уповноваженими на проведення вищезазначених експертних досліджень, у своїх висновках в частині викладення обставин справи. (т. 2, а.с.а.с. 182-187, 190-193, 194-197, 220-221; т. 4, а.с.а.с. 55-57, 58, 59-60, 61-62, 63).

Крім того, в обвинувальному акті № 0000755 від 21.05.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у чиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, уповноваженим слідчим, при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні висунутого ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому злочину, була допущена технічна помилка в зазначені адреси місця вчинення злочину, а саме : АДРЕСА_4 . (т. 1, а.с.а.с. 2-8).

Під час судового розгляду кримінального провадження, прокурор, після безпосереднього досліджених судом у судовому засіданні відповідних доказів, наданих учасниками судового провадження та допиту свідків, відповідно до приписів ст. 338 КПК України, надав суду та учасникам судового провадження змінений обвинувальний акт, в якому остаточно сформульоване змінене висунуте підсудному ОСОБА_5 обвинувачення, з зазначенням місця вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за адресою місця мешкання свідка ОСОБА_12 : АДРЕСА_8 , та зазначенням адреси настання смерті ОСОБА_9 , за місцем мешкання останнього, за адресою : АДРЕСА_5 . (т. 4, а.с.а.с. 233-27).

Таким чином, під час судового розгляду, відповідно до приписів ст. 91 КПК України, судом були встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, передбачені приписами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), та шляхом здійснення перевірки та оцінки доказів, достеменно встановлені обставини вчинення підсудним ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, що мають значення для кримінального провадження, у тому числі встановлено місце заподіяння ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 ножових поранень, виявлення знаряддя вчинення злочину-ножа, та місце настання смерті ОСОБА_9

- висновком судової медично-криміналістичної експертизи №17-168-МК/2115-ДМ/22 від 08.07.2022, відповідно до якого при судово-медичної експертизи/і шкірних клаптів «№1- з передньої поверхні шиї; №2- з задньої поверхні грудної клітини ліворуч» від трупа ОСОБА_9 встановлено:

- на шкіряному клапті №1 - одну рану, яка по своїм морфологічним ознакам являється колото-різаною;

- на шкіряному клапті №2 - одну рану, яка по своїм морфологічним ознакам являється колото-різаною;

Дані колото-різані поранення утворилися від ударної дії гострокінцевого, загостреного з однієї сторони плаского предмета (предметів), травмуюча частина якого (яких), володіла колюче-ріжучими властивостями. Предмет (предмети), який спричинив поранення мав обух «П»-подібного поперечного перерізу, з виразними ребрами, вістря, та гостре лезо (ріжучу частину). (т. 2., а.с.а.с. 188-189);

- висновком судової медико-імунологічної експертизи № 14/2194-Дм/22 від 21.07.2022, відповідно до якого встановлено, що кров від трупа ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. На належної підсудному ОСОБА_5 куртці (об`єкти №№1-5), яка була вилучена 21.05.2022 під час затримання та особистого огляду останнього, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_9 не виключається. (т. 2, а.с.а.с. 220-221).

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 наголошував на тому, що при вищезазначених обставинах від біля будинку свідка ОСОБА_12 виявивбез ознак життя потерпілого ОСОБА_9 . До трупу ОСОБА_9 та його одягу він не торкався, тіло не переміщав, будь-яких тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_9 він не бачив, на його одязі слідів крові не було. Чому він не викликав карету швидкої медичної допомоги та поліцію пояснити не може. Як кров ОСОБА_9 опинилась на його куртці пояснити не може, так як куртка в яку від був одягнутий була до цього чистою та без слідів крові.

Суд не приймає до уваги вказане твердження підсудного ОСОБА_5 та розцінює його критично, як спосіб захисту від висунутого обвинувачення, з метою уникнення кримінального покарання за скоєне, та вважає його таким, яке не знайшло об`єктивного підтвердження, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, так як у судовому засіданні достеменно встановлено, що після отримання тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 перемістився до приміщення своєї квартири, в якому і настала його смерть.

Стороною обвинувачення, під час судового розгляду кримінального провадження, надано суду висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/121-22/8134-БД від 29.07.2022, який було досліджено у судовому засіданні, та відповідно до якого при проведенні судово молекулярно-генетичного дослідження кухарського ножа, вилученого 21.05.2022 за місцем мешкання свідка ОСОБА_12 , встановлено, що на ножі, а саме - на клинку ножа (об`єкти №№3.1-3.4) виявлено кров людини та клітини з ядрами; на руків`ї ножа (об`єкт №3.5) виявлено клітини з ядрами, кров людини не виявлено.

Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на клинку ножа (об`єкти №№3.1-3.4), та клітин з ядрами, виявлених на руків`ї ножа (об`єкт № 3.5) (таблиця 1.1, додаток 1).

Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка крові трупа ОСОБА_9 (об`єкт № 1.1), зразка букального епітелію підсудного ОСОБА_5 (об`єкт № 2.1, 2.2) (таблиця 1.1, додаток 1).

Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на клинку ножа (об`єкти №№3.1-3.4), збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_9 (об`єкт №1.1) і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підсудного ОСОБА_5 (об`єкт № 2.1, 2.2).

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на клинку ножа (об`єкти №№3.1-3.4) та зразка крові трупа ОСОБА_9 (об`єкт №1.1), складає 8,65х10-37. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, 1 з 1 ундецильйонів осіб (1,16 х 1036).

Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на руків`ї ножа (об`єкт № 3.5), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи, та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки особи, яка домінує серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами, виявленими на руків`ї ножа (об`єкт № 3.5), не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_9 (об`єкт №1.1) та зразка букального епітелію підсудного ОСОБА_5 (об`єкт № 2.1, 2.2) і належить невстановленій особі чоловічої генетичної статі. (т. 2, а.с.а.с. 222-238).

Враховуючи зазначений висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/121-22/8134-БД від 29.07.2022, під час судового розгляду кримінального провадження, стороною захисту заявлено клопотання про проведення по кримінальному провадженню судової молекулярно-генетичної експертизи з метою перевірки причетності до вчинення вказаного злочину свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , яке ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 23.05.2024 було задоволено з призначенням по кримінальному провадженню відповідної судової молекулярно-генетичної експертизи. (т. 3, а.с.а.с. 184-185).

Відповідно до оголошеного і дослідженого у судовому засіданні висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/121-24/15794-БД від 04.07.2024, при судово молекулярно-генетичному дослідженні встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразків букального епітелію свідка ОСОБА_12 (об`єкт №1), свідка ОСОБА_10 (об`єкти №№2, 4), свідка ОСОБА_11 (об`єкт №3) (таблиця 1.1, додаток 1).

Генетичні ознаки особи, яка домінує серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами, виявлених на руків`ї ножа (об`єкт №3.5, згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС від 29.07.2022 № СЕ-19/121 -22/8134-БД), збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію свідка ОСОБА_12 (об`єкт №1).

Генетичні ознаки особи, яка домінує серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами, виявлених на руків`ї ножа (об`єкт №3.5, згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС від 29.07.2022 № СЕ-19/121-22/8134-БД), не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію свідка ОСОБА_10 (об`єкти №№2,4) та свідка ОСОБА_11 (об`єкт №3). (т. 3, а.с.а.с. 224-237).

У судовому засіданні сторона захисту, посилаючись на вищезазначені висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, наголошувала на тому, що вказаними експертними висновками встановлено, що генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на руків`ї ножа, та які можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підсудного ОСОБА_5 , між тим, як по зазначеним показникам, встановлено збіг генетичних ознак особи, яка домінує серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами, виявлених на руків`ї ножа, зразку букального епітелію свідка ОСОБА_12 . А тому, сторона захисту вважає, що зазначеними експертними висновками спростовується висунуте ОСОБА_5 обвинувачення у вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 .

Суд не приймає до уваги зазначене твердження сторони захисту, як безумовний доказ непричетності підсудного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину, вважаючи його неспроможним та таким, що не відповідає встановленим під час судового розгляду обставинам вчинення ОСОБА_5 , інкримінованого злочину, які підтверджено дослідженими під час судового розгляду допустимими доказами, а тому розцінює вказане твердження як спосіб захисту від висунутого обвинувачення, з метою уникнення відповідальності за скоєне, з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Зміст оцінки цього джерела доказів полягає у визначенні його допустимості для використання у кримінальному провадженні, а також повноти і достовірності викладених у ньому відомостей.

Для оцінки висновку експерта суд має враховувати, зокрема обсяг та якість взятих до уваги фактів, наданих експерту або встановлених під час експертного дослідження, переконливість викладених експертом доводів, переконливість пояснень, чому неможлива інша інтерпретація тієї сукупності фактів, на підставі яких робився висновок, тощо.

За приписами кримінального процесуального закону висновок експерта не має наперед встановленої сили, не має переваг перед іншими доказами, виключної обов`язковості для суду й оцінюється разом з іншими доказами за правилами, передбаченими ст. 94 КПК України, а саме всебічного, повного й неупередженого дослідження судом всіх обставин кримінального провадження, та керуючись законом, має оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З досліджених у судовому засіданні висновків зазначених судових молекулярно-генетичних експертиз вбачається, що генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на руків`ї належного свідку ОСОБА_12 ножа, є змішаними, так як містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи, та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, тобто інші виявлені під час експертних досліджень генетичні ознаки клітин з ядрами, які належать іншим особами, та які не є носіями домінуючого ДНК-профіля, під час проведення зазначених експертних досліджень не враховувалися.

Так як у підсудного ОСОБА_5 під час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/121-24/15794-БД від 04.07.2024, експертом не встановлено домінуючого ДНК-профілю, який належав на той час невстановленій особі чоловічої генетичної статі, тому експерт прийшов до висновку щодо визначення підсудного ОСОБА_5 , як особу генетичні ознаки якої, не збігаються з генетичними ознаками особи, яка домінує серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами, виявленими на руків`ї ножа.

Домінуюча за генетичних ознак клітин з ядрами, виявленими на руків`ї ножа, особа, була встановлено висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/121-24/15794-БД від 04.07.2024, а саме нею є свідок ОСОБА_12 .

Будучи допитаною у судовому засіданні, за клопотанням сторони обвинувачення, відповідно до приписів ст. 356 КПК України, з метою роз`яснення експертного висновку, судовий молекулярно-генетичний експерт ОСОБА_18 в повному обсязі підтвердила вищезазначений висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/121-22/8134-БД від 29.07.2022, зазначивши, що нею здійснювалось проведення вказаних експертних досліджень, за наслідками яких вона прийшла до викладених експертних висновків, які є об`єктивними та такими, що відповідають відповідним методикам проведення вказаних експертних досліджень. Виявлені під час експертного дослідження генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на руків`ї ножа є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи, та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, а тому за іншими ознака - не домінуючими, які залишили інші особи, неможливо надати відповідний висновок щодо їх належності конкретній особі. Вказані ознаки у кожної людини індивідуальні, є особи генетичні ознаки клітини з ядрами у яких, завжди є домінуючими, а також є особи, у яких навпаки, генетичні ознаки клітини з ядрами є не домінуючими. При проведенні зазначених експертних досліджень виявляється лише особа з домінуючими генетичними ознаками клітин з ядрами, наявність недомінуючих показників, залишених іншими особами не враховуються та не виявляються. Визначити давність користування в даному випадку ножом, з експертної точки зору неможливо, так як генетичні ознаки клітин з ядрами, у відповідних умовах, можуть зберігатися на предметах декілька років. Хто з осіб останній тримав ніж, експертним шляхом не можливо визначити. Зразки для експертного дослідження нею ретельно відбиралися зі всієї поверхні ножа, як с клинка та і з руків`я. На клинку ножа були виявлені ознаки належності крові ОСОБА_9 . Домінуючих ознак клітин з ядрами від ОСОБА_5 виявлено не було, так як були виявлені на руків`ї ножа домінуючи ознаки ДНК-профілю належні невстановленій на той час особі чоловічої генетичної статі.

Будучи допитаною у судовому засіданні, за клопотанням сторони обвинувачення, відповідно до приписів ст. 356 КПК України, з метою роз`яснення експертного висновку, судовий молекулярно-генетичний експерт ОСОБА_19 в повному обсязі підтвердила вищезазначені висновки судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/121-24/15794-БД від 04.07.2024, зазначивши, що нею здійснювалось проведення вказаних експертних досліджень, за наслідками яких вона прийшла до викладених експертних висновків, які є об`єктивними та такими, що відповідають відповідним методикам проведення вказаних експертних досліджень. Виявлені під час експертного дослідження генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на руків`ї ножа є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи, та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, а тому за іншими ознака - не домінуючими, які залишили інші особи, неможливо надати відповідний висновок щодо їх належності конкретній особі. Вказані ознаки у кожної людини індивідуальні, є особи генетичні ознаки клітини з ядрами у яких, завжди є домінуючими, а також є особи, у яких навпаки, генетичні ознаки клітини з ядрами є не домінуючими. При проведенні зазначених експертних досліджень виявляється лише особа з домінуючими генетичними ознаками клітин з ядрами, наявність недомінуючих показників, залишених іншими особами не враховуються та не виявляються. Під час експертного дослідження на руків`ї ножа були виявлені генетичні ознаки клітин з ядрами декількох осіб, однак домінуючими були ознаки ДНК-профілю свідка ОСОБА_12 , а тому він був і визначений як домінант, інші не домінуючи показники, які можливо були залишені іншими особами, під час експертних досліджень не враховувалися, у зв`язку із неможливістю їх виділення. Так як, ніж належав ОСОБА_12 та перебував у його користуванні, вона допускає можливість виявлення на ножі його ДНК-профіля, незалежно від часу останнього користування, так як генетичні ознаки клітин з ядрами, у відповідних умовах, можуть зберігатися на предметах декілька років. В разі, якщо особа частого користувалася ножом, то вона більше залишить своїх клітин з ядрами. Щодо свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , то їх генетичні ознаки клітин з ядрами виявлені не були, тому що вони не були домінантами. Якщо особа брала у руки вказаний ніж, то можливо і не виявлення її ДНК-профілю, в разі, якщо вона не є домінантом в порівняння з іншими користувачами ножа, так як вказані показники залежать від багатьох факторів : індивідуальних особливостей особи щодо кількості виділення клітин з ядрами, стану рук особи, тривалості тримання в руці ножа. Хто з осіб останній тримав ніж, експертним шляхом не можливо визначити.

Таким чином, судові експерти ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у судовому засіданні підтримали в повному обсязі надані ними вищезазначені висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, та на питання учасників судового провадження, детально роз`яснили суть експертних висновків.

При цьому, судові експерти ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у судовому засіданні наголосили про наступне : зразки для експертного дослідження ОСОБА_18 відбирала ретельно зі всієї поверхні ножа, як с клинка та і з руків`я; виявлені під час експертного дослідження генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на руків`ї ножа є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи, та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, а тому за іншими ознака - не домінуючими, які залишили інші особи, неможливо надати відповідний висновок щодо їх належності конкретній особі; вказані ознаки у кожної людини індивідуальні, є особи генетичні ознаки клітини з ядрами у яких, завжди є домінуючими, а також є особи, у яких навпаки, генетичні ознаки клітини з ядрами є не домінуючими; при проведенні експертних досліджень виявлялася лише особа з домінуючими генетичними ознаками клітин з ядрами, наявність недомінуючих показників, залишених іншими особами не враховувалася та не виявлялася, а тому незважаючи на те, що під час експертного дослідження на руків`ї ножа були виявлені генетичні ознаки клітин з ядрами декількох осіб, однак домінуючими були ознаки ДНК-профілю свідка ОСОБА_12 , а тому він і був визначений як домінант, інші не домінуючи показники, які можливо були залишені іншими особами, під час експертних досліджень не враховувалися, у зв`язку із неможливістю їх виділення; так як, ніж перебував у користуванні ОСОБА_12 експерти допускають можливість виявлення на ножі його ДНК-профіля, незалежно від часу останнього користування, а також зазначають про можливість залишення ОСОБА_12 більше своїх клітин з ядрами на руків`ї ножа, у зв`язку чим його ДНК-профіль є домінуючий над іншими, у тому числі і в порівнянні з недомінуючим ДНК-профілем ОСОБА_5 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що наданий ним співробітникам поліції кухарський ніж, належить йому та перебував у нього в побутовому користуванні. Під час вищезазначених подій ОСОБА_5 схопим з тримача ніж, яким швидко наніс ОСОБА_9 ножові поранення та кинув ножа на підлогу, з якої він його підняв, тримаючи за верхню частину руків`я (гарду) та поклав до шухляди столу. Згодом він дістав ніж з шухляди та добровільно видав його співробітникам поліції.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 також наголошував на тому, що під час вищезазначених подій ОСОБА_12 повідомив співробітникам поліції, що знаряддя вчиненого ОСОБА_5 злочину-ніж, саме він поклав до шухляди столу, та видав його співробітникам поліції.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що знаряддя вчинення ОСОБА_5 злочину-ніж, перебував в руці останнього вкрай нетривалий проміжок часу, та який ОСОБА_5 , після швидкого нанесення ним поранень ОСОБА_9 , зразу же кинув на підлогу.

Також у судовому засіданні встановлено, що зазначений ніж на протязі відповідного часу перебував у свідка ОСОБА_12 , яким від періодично, за необхідністю, користувався у побуті, а при вищезазначених подіях підняв ніж з полу, тримаючи за верхню частину руків`я (гарду) та поклав до шухляди столу, а згодом дістав ніж з шухляди та видав його співробітникам поліції, що свідчить про те, що на руків`ї ножа могли бути залишені ОСОБА_12 більшість його клітин з ядрами, а тому його ДНК-профіль є домінуючий над іншими, у тому числі і в порівнянні з недомінуючим ДНК-профілем ОСОБА_5 та інших осіб, які під час експертних досліджень не виділялися, у зв`язку з чим, як зазначили у судовому засіданні судові молекулярно-генетичні експерти ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , за наявними на теперішній час методиками щодо проведення відповідних молекулярно-генетичних експертиз, неможливо надати відповідний висновок щодо належності недомінуючих ДНК-профілів конкретним особам.

Враховуючи наведене, суд вважає, що посилання сторони захисту на висновки вищезазначених судових молекулярно-генетичних експертиз, якими встановлено, що генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на руків`ї ножа, та які можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підсудного ОСОБА_5 , як на безумовний доказ непричетності підсудного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину, є неспроможним та таким, що не відповідає встановленим під час судового розгляду обставинам вчинення ОСОБА_5 , інкримінованого злочину, які підтверджено дослідженими під час судового розгляду допустимими доказами.

Суд не бере до уваги твердження підсудного ОСОБА_5 з приводу того, що він під час його перебування 21.05.2022 за місцем мешкання свідка ОСОБА_12 , умисного вбивства ОСОБА_9 не вчиняв, та розцінює їх критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнення кримінального покарання за скоєне, з наступних підстав.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 наголошував на тому, що він був очевидцем заподіяння підсудним ОСОБА_5 ножових поранень ОСОБА_9 , внаслідок чого настала смерть останнього. При цьому зазначений свідок наголошували на тому, що саме ОСОБА_5 озброївшись кухарським ножом зненацька, мовчки, наніс ОСОБА_9 декілька ударів ножом. Після чого він викликав співробітників поліції, карету швидкої медичної допомоги, розбудив ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , яким повідомив про те, що трапилось, а згодом і співробітникам поліції, яким видав знаряддя вчиненого ОСОБА_5 злочину-ніж.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в повному обсязі підтвердили показання свідка ОСОБА_12 в частині подій, які відбувалися 21.05.2022 за місцем мешкання ОСОБА_12 , які передували події заподіяння ОСОБА_5 ножових поранень ОСОБА_9 та відбувалися в наступному після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому. При цьому свідки наголошували на тему, що під час перебування за місцем мешкання ОСОБА_12 , будь-яких конфліктів між учасниками святкування не було. Про заподіяння ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 ножових поранень їм стало відомо від ОСОБА_12 , який також викликав поліцію та карету швидкої допомоги. Тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не мав. При цьому свідок ОСОБА_11 зазначив про наявність на одязі ОСОБА_5 слідів крові та повідомлення ОСОБА_5 співроьбітникам поліції щодо вчиненого ним злочину.

Судом також зазначається, що вказані події та обставини нанесення підсудним ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 ножових поранень, свідком ОСОБА_12 були підтверджені та відтворені під час проведення за його участю слідчого експерименту 03.06.2022, під час якого він вказав на механізм і локалізацію нанесених ОСОБА_5 ножових поранень ОСОБА_9 , а також місце розташування підсудного та потерпілого під час зазначених подій.

Обставини вчинення підсудним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення-злочину, в частині механізму та локалізації заподіяних потерпілому ОСОБА_9 ножових поранень, які були відтворені свідком ОСОБА_12 під час проведення за його участю слідчого експерименту 03.06.2022, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичних експертизах трупа ОСОБА_9 у частині локалізації та способу спричинення колото-різаних поранень шиї та грудної клітки ОСОБА_9 , про що зазначено у дослідженому у судовому засіданні висновку судової медичної експертизи №10-14/24-22/2115-ДМ/22 від 28.07.2022.

Судом зазначається, що вказані показання свідка ОСОБА_12 , зокрема в частині подій, які відбувалися за його місцем мешкання та очевидцем яких він був, обставин та механізму заподіяння підсудним ОСОБА_5 ножових поранень ОСОБА_9 , їх кількості та локалізації, а також, щодо наступних подій, є послідовними на протязі всього судового розгляду, в повної мірі узгоджуються як між собою, так і з іншими дослідженими по кримінальному провадженні доказами, зокрема, з показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , дослідженими висновками судових експертиз, протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 , у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для сумнівів в їх об`єктивності, правдивості та відвертості, тому суд їм довіряє.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що будь-яких відносин, в тому числі і неприязних, між свідками сторони обвинувачення, у тому числі і свідком ОСОБА_12 та підсудним ОСОБА_5 не було, що свідчить про відсутність у свідків сторони обвинувачення будь-яких підстав для спотворення вказаних подій та наклепу на підсудного ОСОБА_5 , шляхом надання неправдивих показань, про що було зазначено у судовому засіданні як свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , так і не заперечувалось підсудним ОСОБА_9 .

А тому, судом не приймаються до уваги твердження сторони захисту щодо необ`єктивності показань свідків сторони обвинувачення, так як стороною захисту суду не надано даних щодо необ`єктивності та упередженості свідків обвинувачення, які у судовому засіданні надавали свої показання добровільно, без будь-якого стороннього примусу.

Окрім того, судом зазначається, що у судовому засіданні перед допитом свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , останнім судом, відповідно до приписів ст. 352 КПК України, були вручені пам`ятки про їх права та обов`язки, додатково роз`яснені їх права, обов`язки та обставини при наявності яких, вони мають право відмовитись від давання показань, які їм були зрозумілі. Свідки письмово під розписку були попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання та приведений до присяги, про що також було складено присягу в письмовій формі.

Таким чином, на переконання суду, свідкам були достеменно відомі їх права та обов`язки, зокрема говорити суду правду і лише правду щодо обставин, які їм відомі по кримінальному провадженню, а також негативні наслідки в разі надання завідомо неправдивих показань.

При цьому суд вважає, що вказані показання зазначених свідків сторони обвинувачення в частині подій, безпосередніми очевидцями яких вони були, є послідовними на протязі всього судового розгляду, в повної мірі узгоджуються як між собою, так і з іншими дослідженими по кримінальному провадженню доказами, в повній мірі викривають підсудного ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого злочину, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для сумнівів в їх об`єктивності, правдивості та відвертості, а тому суд вважає, що свідки сторони обвинувачення є незацікавленими та неупередженими.

Чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку (постанова ККС ВС від 23.09.2020 у справі №712/7368/13-к).

Навпаки, приписи ст. 94 КПК України визначають, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказування суб`єктивної сторони відповідного досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій підсудного, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа, тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) таких елементів суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, як прямого умислу та корисливого мотиву.

Судом зазначається, що при вирішенні питання про достатність встановлених під час судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суд має керуватися стандартом доведення, визначеним приписами ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК України.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність, спрямованість та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення повинен пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер або спрямованість умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З іншого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням ( постанови ККС ВС від 04.07.2018 у справі № 688/788/15-к, від 08.10.2019 у справі № 195/1563/16-к, від 21.01.2020 у справі № 754/17019/17, від 16.09.2020 у справі № 760/23459/17 та ін.).

Під час судового розгляду кримінального провадження у відношенні підсудного ОСОБА_5 , судом належним чином перевірені як версія сторони обвинувачення, так і версія сторони захисту.

При цьому, на переконання суду, версія сторони захисту не була підтверджена жодними об`єктивними даними, яких би було достатньо для розумного сумніву у винуватості підсудного ОСОБА_5 у світлі встановлених судом обставинами вчинення інкримінованих йому злочинів.

А тому, посилання сторони захисту на зазначені обставини судом розцінюються критично, як спосіб захисту підсудного ОСОБА_5 від пред`явленого обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою уникнення відповідальності за скоєне, а тому не приймаються до уваги та вважаються такими, що не відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

Судом під час судового розгляду кримінального провадження, не встановлена недопустимість досліджених у судовому засіданні доказів, якими суд обгрунтовує обвинувачення ОСОБА_5 , а також процесуальних порушень приписав КПК України.

Вирішуючи питання про наявність у підсудного ОСОБА_5 прямого умислу на вбивство ОСОБА_9 , суд виходить із сукупності всіх встановлених судом обставин вчиненого діяння, зокрема, враховує спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , що передувала події, відсутність між ними будь-яких, у тому числі і неприязних стосунків.

Суд вважає, що про направленість злочинного прямого умислу ОСОБА_5 на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 свідчать цілеспрямовані дії ОСОБА_5 , який без будь-якого на його думку суттєвого приводу, не маючи реальних підстав щодо загрози його життю та здоров`ю, раптово прийняв рішення про вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , після чого зразу ж реалізував свій злочинний умисел, озброївшись наявним та підходящим для зазначеної цілі ножем, яким зненацька наніс цілеспрямовані, прицільні удари в область спини та шиї ОСОБА_9 , тобто в життєво важливі органи, повною мірою усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання злочинного результату - смерті ОСОБА_9 , яка за даним характером заподіяних поранень, була невідворотною, тобто в даній злочинній ситуації підсудний ОСОБА_5 виконав всі дії безпосередньо спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 та досяг бажаного результату - смерті ОСОБА_9 практично на місці вчинення злочину.

Також щодо направленості умислу підсудного ОСОБА_5 на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 свідчить той факт, що після нанесення ножових поранень останньому, він до подальшої його долі віднісся байдуже, не намагався надати йому невідкладну допомогу, викликати катеру швидкої медичної допомоги тощо, а навпаки залишивши в безпорадному стані ОСОБА_9 , який вибіг на вулицю, продовжував перебувати в приміщенні кухні.

Таким чином, ступінь вини підсудного ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного протиправного діяння, в повній мірі встановлена аналізом вище приведених доказів, які є послідовними та в повній мірі узгоджуються між собою, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для сумнівів в їх об`єктивності, правдивості та відвертості.

Сукупність наведених та досліджених у судовому засіданні доказів, свідчать про те, що дії підсудного ОСОБА_5 за ст. 115 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При визначенні підсудному ОСОБА_5 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення-особливо тяжкого злочину, данні про особу підсудного, який раніше неодноразово був судимий за вчинення умисних, в тому числі корисних злочинів, а також злочинів проти життя та здоров`я особи, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, працює, на диспансерному обліку в ОДН та МПНД не перебуває, за місцем мешкання характеризується з негативної сторони, як особа яка зловживає спиртними напоями, веде антисоціальний спосіб життя. (т. 1, а.с. 82; т. 2, а.с.а.с. 241, 243, 244-246, 248-249, т. 3, а.с.а.с. 1-7, 9, 121-122).

Обставин, які відповідно до приписів ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшують чи обтяжують покарання підсудного ОСОБА_5 судом не встановлено.

Вказані обставини скоєння кримінального правопорушення, а також відношення підсудного ОСОБА_5 до вчиненого особливо тяжкого злочину та його тяжких для потерпілого наслідків, відсутності у нього почуття каяття та жалю за скоєне, з урахуванням даних, які характеризують його особу, наявність судимостей, у тому числі і за вчинення злочинів із застосуванням насильства щодо потерпілих, свідчать про аморальну та антисоціальну поведінку підсудного ОСОБА_5 , зухвале ігнорування ним правопорядку, нехтування загально прийнятних норм поведінки в суспільстві, не бажання стати на шлях виправлення та перевиховання, після відбуття кримінального покарання за попередніми вироками суду та наявність стійкого бажання у подальшому вчиняти кримінальні правопорушення, а тому на переконання суду, його протиправні дії становлять підвищену суспільну небезпеку, що свідчить про наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, продовження злочинної поведінки та не досягнення визначеної приписами КК України мети кримінального покарання в разі застосування щодо нього приписів ст.ст. 75, 76 КК України, враховуючи відсутність підстав для застосування приписів ст. 69 КК України, а також в разі застосування кримінального покарання ближче до найнижчої межі, встановленою в санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_5 , відсутність обставин, які як пом`якшують, так і обтяжують покарання, обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення-особливо тяжкого злочину, внаслідок якого настали тяжкі наслідки - смерть потерпілого ОСОБА_9 та відношення підсудного до скоєного, відсутність у підсудного почуття каяття та жалю за скоєне, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_5 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, ближче до найвищої межі санкції ст. 115 ч. 1 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк, так як підсудний ОСОБА_5 потребує застосування найбільш суворого заходу державного примусу.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_5 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 21.05.2022 та утримується в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_5 з вказаного числа. (т. 1, а.с.а.с. 19-20; т. 2, а.с.а.с. 143-145; т. 4. а.с.а.с. 8-11).

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_5 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 26752 гривни 48 копійок, яка є витратами понесеними нею на поховання брата ОСОБА_9 та транспортними витратами, а також у відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 гривен. (т. 1, а.с.а.с. 54-55-а).

На підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди, потерпіла ОСОБА_7 надала договір № 14 від 21.05.2022 про надання ритуальних послуг, укладений між ФОП ОСОБА_20 та потерпілою ОСОБА_7 щодо витрат на поховання брата ОСОБА_9 , а саме в загальній сумі 25412 гривен 39 копійок, рахунок-замовлення № 14 від 21.05.2022; проїзні документи УЗ на ім`я ОСОБА_7 за маршрутом : Київ-Харків від 16.08. на суму 339,62 гривни, Харків-Київ від 25.05. на суму 478,41 гривен, та від 17.08. на суму 522,06 гривни, а також копії загальногромадянського паспорту на ім`я ОСОБА_7 в якої зазначене місце реєстрації та мешкання потерпілої - АДРЕСА_9 з 03.11.1998 по теперішній час. (т. 1, а.с.а.с. 56, 57, 58-60, 61, 62, 63).

Крім того, потерпіла ОСОБА_7 в обґрунтування поданого цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди зазначила, що в результаті злочинних дій підсудного ОСОБА_5 було спричинено смерть її рідного брата ОСОБА_9 , внаслідок чого був порушений її звичайний спосіб життя, погіршився стан її здоров`я, так як вона пережила сильний стрес, негативні емоції та хвилювання, що потягли подальші тривалі душевні страждання через втрату нею близької людини.

Підсудний ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначені позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 не визнав, зазначивши, що інкримінованого злочину не вчиняв, а тому матеріальну та моральну шкоду потерпілій не завдав.

Суд вважає цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з підсудного ОСОБА_5 матеріальної шкоди не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з підсудного ОСОБА_5 моральної шкоди обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Приписами ч. 2 ст. 127 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Приписами ч.ч. 1, 5 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження, до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно до приписів ч.ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи.

Відповідно до приписів ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Згідно до приписів ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Також суд зауважує, що за приписами ст.ст. 23, 1167 ч. 1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав яка відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Приписами ч. 1 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно до приписів ч. 1 п. 2 ст. 118 КПК України складовою процесуальних витрат по кримінальному провадженню є витрати пов`язанні із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження.

Так згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

З наданих потерпілою ОСОБА_7 доказів вбачається, що остання з 03.11.1998 по теперішній час зареєстрована та мешкає у м. Фастів, Київської області. (т. 1, а.с.а.с. 58-60).

З копій проїзних документів УЗ на ім`я потерпілої ОСОБА_7 вбачається, що останні видані на її ім`я щодо здійснення проїзду за маршрутом : Київ-Харків від 16.08. на суму 339,62 гривни, Харків-Київ від 25.05. на суму 478,41 гривен, та від 17.08. на суму 522,06 гривни. (т. 1, а.с.а.с. 61, 62, 63).

При цьому, надані потерпілої ОСОБА_7 проїзні документи УЗ не містять зазначення календарного року здійснення вказаних пасажирських перевезень, що унеможливлює суду встановити календарний рік, в якому потерпіла ОСОБА_7 користувалась послугами УЗ.

Окрім того, потерпілої не надано суду доказів того, що в зазначені у проїзних документах дати, вона здійснювала проїзд за вказаним маршрутом саме у зв`язку з проведенням досудового розслідування кримінального провадження, а тому суду не надано достатніх та незаперечних доказів, які б достеменно свідчили, що понесені потерпілою ОСОБА_7 витрати, відносяться до процесуальних витрат по кримінальному провадженню, та є витратами пов`язаними із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження.

Також, з наданого потерпілою ОСОБА_7 договору № 14 від 21.05.2022 про надання ритуальних послуг вбачається, що зазначений договір було укладено між ФОП ОСОБА_20 та потерпілою ОСОБА_7 щодо витрат на поховання брата потерпілої - ОСОБА_9 , а саме в загальній сумі 25412 гривен 39 копійок. Договір підписано як замовником - ОСОБА_7 , так і виконавцем - ФОП ОСОБА_20 (т. 1, а.с. 56).

Датою укладення вказаного договору та початком його дії зазначено - 21.05.2022, закінченням дії договору вказана дата - 22.05.2022.

Наданий потерпілої ОСОБА_7 рахунок-замовлення № 14 від 21.05.2022 до зазначеного договору про надання ритуальних послуг, на підтвердження понесених нею витрат на поховання брата, в якому зазначений обсяг та вартість виконаних та виконаних ФОП ОСОБА_20 ритуальних послуг, також містить дату його складення - 21.05.2022 та підписи замовника - ОСОБА_7 та виконавця - ФОП ОСОБА_20 (т. 1, а.с. 57).

При цьому, наданий потерпілою ОСОБА_7 договір № 14 від 21.05.2022 про надання ритуальних послуг та рахунок-замовлення № 14 від 21.05.2022 до зазначеного договору про надання ритуальних послуг не містять доказів сплати потерпілою ОСОБА_7 на рахунок ФОП ОСОБА_20 зазначеної у договорі вартості наданих ритуальних послуг (фіскальні чеки, квитанції, прибуткові касові ордери тощо), як то передбачено умовами п. 4 п.п. а,б договору, а саме : у розмірі 10% від вартості замовлення після підписання договору, з внесення основної суми замовлення після оформлення ритуальних послуг.

Окрім того, у судовому засіданні встановлено, що підсудний ОСОБА_5 вчинив умисне вбивство ОСОБА_9 21.05.2022 близько 20:30 години.

Також, з висновків судово-медичних експертиз вбачається, що судово-медичним експертом розтин трупа ОСОБА_9 було здійснено 23.05.2022 в період з 11:00 години до 13:30 години.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 наголошувала на тому, що після отримання повідомлення про смерть ОСОБА_9 , вона прибула до міста Харкова з міста Київ 23.05.2022.

Суд зазначає, що встановлені у судовому засіданні вищевказані обставини дати та часу смерті ОСОБА_9 , дати та часу перебування його трупу в експертній установі, дати прибуття потерпілої ОСОБА_7 до міста Харкова, унеможливлюють укладення та підписання ОСОБА_7 з ФОП ОСОБА_20 договору № 14 від 21.05.2022 про надання ритуальних послуг, а також рахунку-замовлення № 14 від 21.05.2022, а тому потерпілою не надано суду достатніх та незаперечних доказів, які б достеменно свідчили, щодо понесення потерпілою ОСОБА_7 витрат на поховання ОСОБА_9 .

Щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає, що потерпіла ОСОБА_7 достатньо обгрунтувала розмір моральної шкоди який нею заявлений, а тому зазначені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі-Постанова), зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно до п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Окрім того судом враховано, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи й не повинен призводити до її безпідставного збагачення (постанова КЦС ВС від 23.06.2022 у справі №607/4341/20; постанова ККС ВС від 07.09.2023 у справі №202/8301/21).

Аналізуючи викладенні положення закону, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження як вина підсудного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, внаслідок чого сталась смерть ОСОБА_9 так і заподіяння потерпілій ОСОБА_7 моральної шкоди внаслідок неправомірних дій підсудного.

Керуючись вищевикладеним, суд враховує характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнала потерпіла ОСОБА_7 , їх глибину, тривалість, характер немайнових витрат, тяжкість вимушених змін у її житті, та приходить до висновку, що обґрунтованим, розумним і справедливим розміром відшкодування потерпілій ОСОБА_7 , спричиненої її злочинними діями підсудного ОСОБА_5 моральної шкоди є сума в 100000 гривень.

При проведенні судових молекулярно-генетичних експертиз, експертами державних спеціалізованих установ - Харківський НДЕКЦ МВС України були витрачені кошти у загальній сумі 14229 гривен 10 копійок, які цільовим призначенням були виділені цім установам з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат. (т. 2, а.с. 239; т. 3, а.с. 238).

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_5 на користь держави.

Ухвалами слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 23.05.2022 та від 12.08.2022, з метою забезпечення збереження речових доказів, було накладено арешт, відповідно, на вилучене під час огляду місця події 21.05.2022 за місцем мешкання свідка ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_9 майно, а саме : кухонний ніж, а також визнані недопустимими доказами - 3 змиви РБК, пляшку, 3 чашки; вилучене під час затримання підсудного ОСОБА_5 21.05.2022 належне останньому майно, а саме : мобільний телефон ТМ «NOMI» imei1: НОМЕР_1 , imei2 : НОМЕР_2 , куртку з тканини; отриманий з експертної установи 11.08.2022 одяг з трупа потерпілого ОСОБА_9 , а саме : кофт, футболку, штани, труси, шкарпетки. (т. 2, а.с.а.с. 177-180, 214-216).

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна, за виключенням щодо належного підсудному ОСОБА_5 мобільного телефон ТМ «NOMI» imei1: НОМЕР_1 , imei2 : НОМЕР_2 , арешт щодо якого зберігається та діє з метою забезпечення звернення стягнення за цивільним позовом.

Речові докази, які зберігаються в камері схову ХРУП № 3 ГУНП в Х/О та які зазначені в постановах про визнання речовими доказами від 22.05.2022 та 11.08.2022, а саме : кухонний ніж, кофта, футболка, штани, труси, шкарпетки, а також визнані недопустимими доказами - 3 змиви РБК, пляшка, 3 чашки - підлягають знищенню; належне підсудному ОСОБА_5 майно, а саме : куртка з тканини, - підлягає поверненню підсудному ОСОБА_5 за належністю, мобільний телефон ТМ «NOMI» imei1: НОМЕР_1 , imei2 : НОМЕР_2 , - підлягає подальшому зберіганню в камері схову ХРУП № 3 ГУНП в Х/О з метою забезпечення звернення стягнення за цивільним позовом. (т. 2, а.с.а.с. 175-176, 181, 217-218, 219).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого 115 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 12 років позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально - виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 21 травня 2022 року.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_5 , до набранням вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди - 100000 гривен.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди, ОСОБА_7 у задоволенні позову, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 14229 гривен 10 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова 23.05.2022 та від 12.08.2022 на речові докази, а саме : кухонний ніж, куртку з тканини, футболку, штани, труси, шкарпетки, а також на визнані недопустимими доказами - 3 змиви РБК, пляшку, 3 чашки.

Речові докази, які зберігаються в камері схову ХРУП № 3 ГУНП в Х/О, а саме : кухонний ніж, кофту, футболку, штани, труси, шкарпетки, а також визнані недопустимими доказами - 3 змиви РБК, пляшку, 3 чашки - знищити, належне підсудному ОСОБА_5 майно, а саме : куртку з тканини, - повернути засудженому ОСОБА_5 за належністю, мобільний телефон ТМ «NOMI» imei1: НОМЕР_1 , imei2 : НОМЕР_2 , - в подальшому зберігати в камері схову ХРУП № 3 ГУНП в Х/О з метою забезпечення звернення стягнення за цивільним позовом.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_5 той же строк, з моменту вручення йому копій вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1