Справа №212/9702/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001395 від 19.09.2024, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Таврійськ Херсонської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не судимої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 15 вересня 2024 року приблизно о 22.00 годині, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , зустріла малознайому неповнолітню потерпілу ОСОБА_8 , під час спілкування з якою побачила як ОСОБА_8 поклала свій мобільний телефон Samsung Galaxy A23, 6/128, імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 , с/н НОМЕР_3 , чорного кольору, в свою сумку, яка була відкрита і продовжувала спілкування, і в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, реалізуючи який у той же день, приблизно о 23.00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи за вищевказаною адресою, впевнившись у відсутності свідків та очевидців та в тому, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон Samsung Galaxy A23, 6/128, імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 , с/н НОМЕР_3 , чорного кольору, вартістю 4958,60 грн, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 4958,60 грн.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Неповнолітні потерпіла ОСОБА_8 та її законний представник ОСОБА_9 надали письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3

30 вересня 2024 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_6 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі її захисника ОСОБА_7 , в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та визначились з його правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, в угоді викладені всі істотні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість.

Сторони угоди погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком, а також погодилися на визначення судом тривалості іспитового строку та обсягу обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дала згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання, зобов`язалася виконувати покладені судом обов`язки.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд, дослідивши угоду, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, необхідній для вирішення цього питання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпіла надала згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 474 КПК України судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану і, враховуючи, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження даної угоди, за якою призначити обвинуваченій, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Питання про долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На досудовому розслідуванні обвинуваченій було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дію якого суд вважає необхідним продовжити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. 314, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2024 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі її захисника ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0001395.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/реєстрації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 залишити до набрання вироком законної сили без змін у виді особистого зобов`язання.

Речові докази: DVD-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження від 16.09.2024, спеціфікацію до Договорів 1,2 № 050245497 від 16.09.2024, - залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон Samsung Galaxy A23, 6/128, імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 , с/н НОМЕР_3 , чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , - залишити у розпорядженні власника.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення: обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1