Провадження по справі № 1-кс/522/6541/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення на підставі його заяви, (справа №522/18937/24, провадження №1-кс/522/6026/24),

за участі:

заявника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду скарги (№522/18937/24, 1-кс/522/6026/24).

В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що слідчий суддя ОСОБА_4 умисно не виконує вимоги КПК, передбачені ч. 1, 3 ст. 214 КПК України, незаконно надав дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення ОСОБА_3 , справа №522/21065/21 до внесення відомостей до ЄРДР відносно ОСОБА_3 , а слідчі дії були здійсненні в межах іншого ЄРДР відносно іншої особи.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заявлений ним відвід слідчому судді ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_3 просив суд долучити копії його скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України, заяви в порядку ст. 214 КПК України, а також ухвали Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2024 року, якою зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 25.10.2024 року та розпочати досудове розслідування, в тому числі відносно судді ОСОБА_4 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Захисник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суддя ОСОБА_4 надав заяву про неможливість участі в судовому засіданні у зв`язку із службовою зайнятістю.

Суд, дослідивши обставини по справі, доходить таких висновків.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 75 КПК України, відвід може бути заявлений лише тому судді, який розглядає кримінальне провадження.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

У чинному кримінальному процесуальному законі закріплено інститут відводу (самовідводу) судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки судді, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання своїх обов`язків.

У ч.1 ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні ЄСПЛ "Бочан проти України (Заява N 7577/02) від 03.05.2077 року зазначено, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Також, в рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (Заява № 54574/07) від 03.12.2019 року вказано, що безсторонність означає відсутність упередженості або прихильності. Її наявність чи відсутність може бути оцінена за суб`єктивним критерієм, де повинні прийматися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі, та об`єктивним критерієм, який визначає, чи надав відповідний суддя достатні гарантії, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо другого критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

З практики ЄСПЛ вбачається, що факти, які можуть викликати сумніви в упередженості потребують доведення.

Окрім цього, слід звернути увагу на п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11), в якому суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування.

Під час розгляду відводу судом встановлено, що ОСОБА_3 звертався з заявою до Офісу Генерального прокурора та до Одеської обласної прокуратури для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, суддею ОСОБА_4 .

Крім того, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2024 року, зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 25.10.2024 року та розпочати досудове розслідування, в тому числі відносно судді ОСОБА_4 .

Після цього ОСОБА_3 подав до Приморського районного суду м. Одеси скаргу в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення на підставі його заяви, (справа №522/18937/24, провадження №1-кс/522/6026/24), яку згідно ч. 3 ст. 35 КПК України розподілено слідчому судді ОСОБА_4 .

Так судом встановлено, що у заявника ОСОБА_3 є побоювання неупередженої та необ`єктивної позиції слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді поданої ним скарги, а тому суд, враховуючи, що «інститут відводу» покликаний ліквідувати найменший сумнів у відправленні суддею правосуддя, навіть якщо сумніви є безпідставними, оскільки тут є головним «публічний інтерес», з метою уникнення будь-яких сумнівів у об`єктивності слідчого судді у стороннього спостерігача, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суд доходить висновку, що слідчого суддю ОСОБА_4 необхідно відвести від участі у розгляді вищевказаної скарги ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного, з метою дотримання принципу об`єктивності та усунення сумнівів у стороннього спостерігача в упередженості слідчого судді, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду його скарги (№522/18937/24, 1-кс/522/6026/24), та скаргу передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення іншого судді, відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 КПК України.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду скарги (№522/18937/24, 1-кс/522/6026/24) задовольнити.

Відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги ОСОБА_3 , поданої в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення на підставі його заяви, (справа №522/18937/24, провадження №1-кс/522/6026/24).

Скаргу передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення іншого судді, відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_5