Справа №766/6336/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №0000477 від 19.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Херсона, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який має на утриманні малолітню дитину 2020 р.н., з повною вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

I.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Громадянин України ОСОБА_5 , який до цього працював на посаді начальника дільниці з експлуатації каналізаційних мереж МКП «ВУВКГ у м.Херсоні» Херсонської міської ради, з 21.06.2022 перейшов працювати до незаконно створеного ВЦА Херсонської області державного унітарного підприємстві «Херсонводоканал», де зайняв посаду заступника директора з технічних питань головного інженера.

Крім того, згідно розпорядження голови окупаційного органу влади ВЦА м. Херсона № 104-к від 29.08.2022, на період відпустки ОСОБА_6 , у період з 01 по 13 вересня 2022 року, ОСОБА_5 був призначений на посаду тимчасово виконуючого обов`язки директора ДУП «Херсонводоканал». Також, наказом директора ДУП «Херсонводоканал» ОСОБА_6 від 18.10.2022 № 326/ПКВ, з 18.10.2022 ОСОБА_5 призначений тимчасово виконуючим обов`язки директора вказаного незаконного підприємства, на період його відсутності.

ОСОБА_5 , будучи призначеним на посаду т.в.о. директора незаконно створеного окупаційною адміністрацією ДУП «Херсонводоканал», будучи наділений правом першого підпису, почав вчиняти протиправні дії з метою завдання шкоди Україні, а саме: вчинення протиправних дій на підтримання рішень окупаційної адміністрації, фактичне захоплення та передача на користь окупаційної адміністрації майна (рухомого та нерухомого) МКП «ВУВКГ у м. Херсоні» Херсонської міської ради, відкриття рахунків в банківських установах держави-агресора.

Так, розпорядженням так званого голови ВЦА Херсонської області ОСОБА_7 № 026-р від 23.05.2022 зобов`язано банки, які здійснюють свою діяльність на території Херсонської області, застосовувати при конвертації курс у розмірі 2 російських рубля за 1 українську гривню. Розпорядженням так званого голови ВЦА Херсонської області ОСОБА_7 № 028-р від 23.05.2022 зобов`язано суб`єктів господарської діяльності, які працюють на території Херсонської області, здійснювати розрахунки в російській валюті і в гривні.

У подальшому, указом так званого голови ВЦА Херсонської області ОСОБА_7 № 238-р від 19.07.2022 встановлені тарифи для населення і юридичних осіб, у тому числі за водопостачання і водовідведення, розрахунок яких здійснено виключно в російських рублях.

На виконання зазначених протиправних рішень окупаційного органу влади, розуміючи що підтримуючи їх він наносить шкоду національним інтересам, економічній безпеці і незалежності України, ОСОБА_5 , будучи т.в.о. директора ДУП «Херсонводоканал», видав наказ № 144/1/под про здійснення розрахунків з абонентами підприємства за надані їм послуги у російських рублях.

Крім того, ОСОБА_5 , з метою підтримки незаконних рішень окупаційної адміністрації ВЦА Херсонської області, перебуваючи на посаді т.в.о. директора ДУП «Херсонводоканал», уклав договір банківського обслуговування даного підприємства з ПАТ «Промсвязьбанк», відкривши рахунок у валюті Російської Федерації з метою обслуговування абонентів та працівників підприємства в рублях.

Також, указом так званого тимчасово виконуючого обов`язки «губернатора» Херсонської області ОСОБА_7 № 155-у від 24.10.2022 «Про деякі заходи при здійсненні евакуації» на керівників підприємств всіх форм власності було покладено обов`язок щодо вивезення («евакуації») матеріальних цінностей підконтрольних їм підприємств з правобережжя Херсонської області на лівий берег області.

ОСОБА_5 , з метою підтримки та реалізації вказаного незаконного рішення окупаційної адміністрації, розуміючи його протиправність та те, що його виконання наносить шкоду інтересам України, у період з кінця жовтня по початок листопада 2022 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) почав здійснювати заходи із збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів і інших активів МКП «ВУВКГ у м. Херсоні» Херсонської міської ради окупаційній адміністрації держави-агресора.

У зазначений період з МКП «ВУВКГ у м. Херсоні» Херсонської міської ради, під керівництвом та за сприянням ОСОБА_5 вивезені матеріальні цінності даного комунального підприємства, які в подальшому передані окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме: офісна та комп`ютерна техніка (всього 833 одиниці), транспортні засоби та спецтехніка (всього 22 одиниці), документація з обліку основних засобів, банківських операцій, послуг, касових операцій, оплати праці тощо.

Зазначене вказує на вчинення ОСОБА_5 умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору - російській федерації, та створеній нею у м.Херсоні окупаційній адміністрації з метою завдання шкоди Україні, у тому числі з метою встановлення контролю за галуззю водопостачання м. Херсона і області представниками окупаційної адміністрації держави агресора.

II.Застосовані судом правові процедури. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченого, дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року було призначено підготовче судове засідання.

Судом від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого, було проведено судові засідання: 15.11.2023 року, 28.11.2023 року, 06.12.2024 року.

Про всі зазначені вище судові засідання обвинувачений повідомлявся про судовий розгляд кримінального провадження стосовно нього та мав можливість прибути до суду та скористатись своїм правом на вільний вибір захисника, користуватись своїми правами та подати до суду будь-які клопотання чи заяви.

Зазначеною можливістю, наданою судом, обвинувачений ОСОБА_5 не скористався.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст.323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Згідно положень ч. 2 ст.297-1КПК України вбачається, що серед переліку злочинів, щодо яких може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, наявне посилання на ст. 111-2 КК України, за якою, висунуто обвинувачення ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 до призначених судових засідань опублікуванні у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, повідомлення про виклик до суду ОСОБА_5 були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 на цей час перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Водночас, незважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_5 протягом тривалого часу на території України, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останнього за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченого, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачений був обізнаний щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

Щодо забезпечення права на захист.

Відповідно до ч.2 ст.47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст.52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисника в захисті інтересів обвинуваченого.

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 06 грудня 2023 року клопотання прокурора про здійснення спеціального судового розгляду було задоволено, оскільки наявними у матеріалах справи доказами належним чином доведено, що обвинувачення ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000477 від 19.10.2022 року висунуте щодо злочину, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, тобто того, який входить до переліку злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України. Ухвалою суду від 06.02.2024 року був призначений судовий розгляд з вирішенням питань, передбачених ч. 3 ст. 31, 314-316 КПК України.

Разом з цим, за період часу з 20.09.2023 року (ухвали про призначення підготовчого судового засідання) та до виходу суду до нарадчої кімнати 15.07.2024 року, інформація, яка стосувалася всіх призначених судових засідань, своєчасно публікувалася та була доступною через офіційний веб-сайт суду та публікацій у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження.

За час заочного судового розгляду обвинувачений міг визначитися з провадженням проти нього, та усвідомлюючи, що в нього виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак не змінив свою процесуальну поведінку та продовжив подальше ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи, суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового розгляду за спеціальною процедурою «in absentia», судом виконані та дотримані у повному обсязі.

III. Позиція сторін кримінального провадження.

Прокурор в ході судових дебатів висловив позицію, щодо повної доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину. Просив визнати обвинуваченого ОСОБА_5 винним та призначити відповідне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Захисник звернув увагу суду на той факт, що хоча ОСОБА_5 й очолив підприємство, створене окупаційною владою, але його робота була спрямована на забезпечення населення м.Херсона водою, що є необхідним для життєдіяльності людини, просила врахувати вказану обставину під час ухвалення вироку.

IV. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.08.2023 року (справа 490/8007/23, н/п № 1-кс/490/6368/2023), по даному кримінальному провадженню здійснювалося спеціальне досудове розслідування.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні поставленого йому у провину кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

-Протоколом огляду від 12.06.2023 за участі фахівця з додатками, яким оглянуто відкритий ресурс у мережі інтернет, а саме: веб-сайт «Официальный сайт ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У розділі «распоряжения губернатора» міститься посилання на сторінку з розпорядженням від 23.05.2022 №028/1-р щодо встановлення обов`язку всім суб`єктам господарської діяльності та іншим особам, що здійснюють торгову діяльність на території Херсонської області вказувати ціну на товар одночасно в рублях та гривнях;

-Протоколом огляду від 12.06.2023 за участі фахівця з додатками, яким оглянуто відкритий ресурс у мережі інтернет, а саме веб-сайт «Официальный сайт ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У розділі «распоряжения губернатора» міститься посилання на сторінку з розпорядженням від 23.05.2022 №026-р щодо встановлення конвертаційного курсу 2 російських рубля до 1 української гривні на території Херсонської області;

-Протоколом огляду від 17.07.2023 за участі фахівця з додатками, яким оглянуто відкритий ресурс у мережі інтернет, а саме веб-сайт «Официальный сайт ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У розділі «распоряжения губернатора» міститься посилання на сторінку з розпорядженням від 23.05.2022 №027-р щодо зобов`язання всіх суб`єктів господарювання, у тому числі підприємства житлово-комунального господарства Херсонської області приймати у якості оплати за надані послуги російські рублі та українську гривню у конвертації два до одного відповідно;

-Протоколом огляду від 12.06.2023 за участі фахівця з додатками, яким оглянуто відкритий ресурс у мережі інтернет, а саме веб-сайт «Официальный сайт ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У розділі «распоряжения губернатора» міститься посилання на сторінку з указом від 19.07.2022 №238-р «Об установлении тарифов на электрическую энергию, услуги центрального теплоснабжения, услуги водоснабжения и водоотведения, природный газ, услуги по поставке, транспортировке и распределению природного газа». Вказаним «указом» окупаційною адміністрацією Херсонської області встановлено тарифи на вищевказані послуги в російських рублях;

-Протоколом огляду від 01.06.2023 з додатками за участі фахівця, а також у присутності головного бухгалтера МКП «ВУВКГ міста Херсона», яким оглянуто закритий ресурс серверу програмного забезпечення «1С предприятия». У розділі « ОСОБА_8 »-« ОСОБА_9 »-« ІНФОРМАЦІЯ_3 » в колонці «Субконтро» зазначається контрагент «Промсвязьбанк», а в колонці «Обороты за период»-«Дебет» зазначена сума 344 198, 26 рублів, що свідчить про те, що на цей рахунок з МКП «ВУВКГ міста Херсона» була внесена національна валюта російської федерації рубль. В подальшому при відкритті «Журнал-ордера по счету Субконтроль 3.1.18ПСБ(руб)» встановлено, що дана сума вносилась у вигляді грошових коштів на рахунок зазначеної банківської установи з каси комунального підприємства, як залишкові кошти після оплати мешканцями міста послуг з водопостачання та водовідведення. У ході детального огляду вищевказаного програмного забезпечення встановлено, що підприємство приймало за оплату своїх послуг з водопостачання та водовідведення грошові кошти в національній валюті російської федерації, в подальшому залишкові зазначені кошти через касу комунального підприємства вносились на рахунки до ПАО «Промсвязьбанк»;

-Заявою директора МКП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_10 , згідно з якою ним передано слідчому у провадженні документи, які виявлені в приміщенні МКП «ВУВКГ міста Херсона» в період з 11.11.2022 по 05.12.2022 після залишення адміністративних будівель підприємства представниками окупаційної влади та протоколом огляду вказаних документів від 07.08.2023, зокрема:

?(мовою оригіналу) Приказ в.и.о. директора предприятия ОСОБА_11 о проведении проверки водопроводных сетей города Херсона во исполнение распоряжения главы ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

?(мовою оригіналу) Доверенность от имени директора предприятия Виктора Скобликова на имя ОСОБА_11 ;

?(мовою оригіналу) Приказ в.и.о. директора предприятия ОСОБА_11 о перерасчете задолженности потребителей водоканала в российские рубли;

?(мовою оригіналу) Протокол разногласий к договору об оказании коммунальных услуг по вывозу ТБО между ООО «Херсонавтокоммунасервис» и ГКП «Херсонский водоканал» об установлении тарифов на вывоз ТБО;

?Лист в.и.о. директора предприятия ОСОБА_11 на ім`я начальника управління ЖКГ обласної окупаційної військово-цивільної адміністрації Херсонської області з проханням забезпечити охорону виробничих об`єктів водоканалу;

?(мовою оригіналу) Заявление (оферта) о предоставлении комплексного банковского обслуживания в ПАО «Промсвязьбанк» от имени т.в.о. директора предприятия ОСОБА_11 (без підпису);

-Протоколом огляду речей від 07.06.2023 мобільного телефону САМСУНГ, який належить ОСОБА_12 (заступник начальника транспортної служби МКП ВУВКГ м. Херсона), за добровільної згоди власника. Оглядом встановлено переписку ОСОБА_12 з ОСОБА_13 (в.о. головного інженера підприємства) щодо евакуації автомобільної техніки, яка належить МКП ВУВКГ м. Херсона на лівий берег р. Дніпро.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджуюся наступними показами свідків,допитаних в ході судового засідання:

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що до початку війни працювала заступником головного бухгалтера МКП ВУВКГ м.Херсона. Під час окупації м.Херсона також працювала на підприємстві. В цей час ОСОБА_5 , який раніше був керівником дільниці з водовідведення, зайняв посаду заступника директора з технічних питань, а пізніше посаду головного інженера, а з кінця жовтня і до моменту деокупації м.Херсона перебував на посаді в.о.директора підприємства. Крім того свідок зазначила, що на початку жовтня 2022 року працівникам підприємства повідомили про початок евакуації та як наслідок про відключення серверу. Технік також повідомив їй, що буде вилучатися вся техніка, після цього свідок намагалась пояснити ОСОБА_5 про відсутність для цього підстав, оскільки за відсутності сервера техніка не міститиме жодної інформації, а отже не потребує евакуації. Також, як пояснила свідок, в процесі евакуації до її кабінету почали зносити всі печатки підприємства, вона попросила ОСОБА_5 не віддавати їх, але останній не дозволив. Окрім зазначеного свідок додала, що від початку окупації м.Херсона МКП ВУВКГ м.Херсона працювало за українським законодавством, а на кінці серпня вже було розпочато прийом плати за воду у російських рублях. При цьому у підприємства директором ОСОБА_6 було відкрито рахунки в російських банках. На час відсутності ОСОБА_6 ОСОБА_5 був наділений правом першого підпису.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що до окупації м.Херсона працював заступником начальника по транспортній службі МКП ВУВКГ м.Херсона, після окупації також продовжив працювати на підприємстві. В цей час ОСОБА_5 став заступником директора з виробничих питань, а за відсутності директора виконував його обов`язки. Під час оголошеної евакуації заступник директора по роботі із персоналом ОСОБА_15 видала наказ про евакуацію техніки, а ОСОБА_5 наказав підготувати звіт щодо стану працездатності кожної одиниці техніки. Водії підприємства відмовились вивозити техніку, після чого вона була вивезена військовими.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що під час окупації м.Херсона працювала в МКП ВУВКГ м.Херсона. На той час ОСОБА_5 був заступником начальника каналізаційної служби, потім став начальником тієї ж службі, а влітку 2022 року після ОСОБА_6 став директором підприємства. Також свідок зазначила, що заробітну плату працівники отримували спочатку в гривні, а пізніше, вже під час керування ОСОБА_5 - в російських рублях, яку привозили з ПСБ Банку і видавали готівкою. Щодо розрахунків споживачами за спожити послуги свідок показала, що приблизно з липня-серпня 2022 року споживачі мали змогу розраховуватись за спожиту воду російськими рублями, але оплата проводилась не через банк, а через касу готівкою. При цьому наказ про оплату за надані послуги в російських рублях підписав ОСОБА_5 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що працювала під час окупації м.Херсона у МКП ВУВКГ м.Херсона на посаді в.о. діловода в той час, коли ОСОБА_5 займав посаду в.о. начальника служби водовідведення. Потім він зайняв посаду головного інженера, а приблизно в червні-липні 2022 року - директора. Також свідок показала, що оплата за надані послуги підприємством приймалась в російських рублях з початку вересня 2022 року, оскільки ОСОБА_5 уклав договір із Промсвязь Банком про відкриття в ньому рахунку МКП ВУВКГ м.Херсона. Розпорядження про прийом платежів в російських рублях підписав ОСОБА_5 як в.о. директора підприємства. Крім того свідок зазначила, що їй відомо про те, як ОСОБА_5 періодично відвідував збори в окупаційній військовій адміністрації, після чого привозив на підприємство якусь документацію і, як наслідок, виносив по підприємству якісь розпорядження.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що під час окупації м.Херсона і до кінця 2022 року він працював в МКП ВУВКГ м.Херсона. ОСОБА_5 в той час виконував обов`язки головного інженера, а з середини серпня 2022 року він займав посаду в.о. директора підприємства. Також свідок зазначив, що всі працівники отримували заробітну плату в російських рублях в бухгалтерії підприємства під розпис. Щодо евакуації транспорту підприємства повідомив, що відповідне розпорядження керівнику автомобільної служби Кузнєцову дав ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що працював у МКП ВУВКГ м.Херсона, починаючи з листопада 2021 року і до кінця серпня 2023 року. Під час окупації м.Херсона займав посаду начальника служби охорони, а ОСОБА_5 в той час був начальником служби водовідведення та за необхідності й у відсутність ОСОБА_6 виконував обов`язки останнього. А після того як ОСОБА_6 не повернувся зі своєї поїздки до Криму, ОСОБА_5 був призначений керівником підприємства. Також свідок повідомив, що ОСОБА_5 оформлював право підпису у російському банку, що розташовувався на території м.Херсона під час його окупації. В цьому ж банку надавались кошти для видачі заробітної плати працівникам Водоканалу. При цьому на службовому автомобілі підприємства до банку вирушали він, як начальник служби охорони, ще один охоронець, ОСОБА_5 , як керівник, та представник бухгалтерії. До приміщення банку за грошима заходили ОСОБА_5 та бухгалтер й виносили гроші звідти у коробках для подальшої видачі заробітної плати працівникам, що видавалась у російських рублях. Іноді їх супроводжував й автомобіль із військовими від окупаційної військової адміністрації. Щодо евакуації майна підприємства свідок зазначив, що наказ на її проведення видавав ОСОБА_5 , а керувала самим процесом ОСОБА_15 . При цьому машини із комп`ютерною технікою, обладнанням, документацією, тощо виїжджали з території підприємства за окремою вказівкою ОСОБА_5 .

Зазначені докази та покази свідків, у сукупності та взаємозв`язку між собою, поза розумним сумнівом свідчать, що ОСОБА_5 вчинив умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору та його окупаційній адміністрації, з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримки рішень та дій держави-агресора та його окупаційної адміністрації та добровільно передав матеріальні ресурси представникам окупаційної адміністрації держави-агресора.

V.Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, ОСОБА_25 , заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Проаналізувавши досліджені докази у справі в сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими встановлені судом обставини та винність ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення. Суд сприймає як належні та достатні докази показання свідків, допитаних в судовому засіданні, оскільки їх покази були послідовними щодо обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, а саме щодо часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, були логічними та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. Судом також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого. Крім того, зазначені свідки були у встановленому КПК України порядку приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Під час судового слідства не знайшов свого підтвердження той факт, що ОСОБА_5 діяв під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли іноземну державу - Росію, оскільки вказаний факт спростовуються дослідженими в судовому засіданні показами допитаних свідків, іншими дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами.

Зміст досліджених письмових доказів та наданих показів свідків допитаних в судовому засіданні, дає підстави стверджувати, що ОСОБА_5 діяв як особисто, так і за вказівками та за погодженим планом із представниками Російської Федерації. Є очевидним, що усі дії ОСОБА_5 приймались ним особисто, або за погодженням із особами Російської Федерації та на їх вказівку, тобто останній добровільно надавав допомогу представникам іноземної держави, а саме Російської Федерації, у завданні шкоди Україні.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду (стороною обвинувачення), є вагомими для того, щоб визнати обвинуваченого винним у пред`явленому обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Судом також встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Також судом у повному обсязі було забезпечено змагальність процесу.

Таким чином, дослідивши в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, кваліфікація його дій, доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 :

- ч. 1 ст. 111-2 КК України, як вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво) окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримки рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, та добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам окупаційної адміністрації держави-агресора.

VI. Призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, раніше несудимий, а також характер, мотиви, обставини вчиненого злочину, та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.

Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, суд враховує вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з правовими орієнтирами, визначеними у ст.ст. 50, 65КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів, іншими особами у тому числі.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного, адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на вище наведене, суд вважає за можливе застосовувати щодо обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, яка посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставин що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченого, дають підстави для призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із забороною займати будь-які посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг та з конфіскацією всього майна, й водночас указує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування більш м`якого покарання, є винятково високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину й особи винного.

Суд приходить до висновку, що ізоляція ОСОБА_5 шляхом позбавлення волі, відповідає вимогам справедливості щодо застосування покарання та відображає співмірність злочину та кари і буде відповідати меті покарання, закріпленій ст. ст. 50, 65 КК України, а також забезпечить мету покарання у виді виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів. Підстави для застосування положень ст.ст. 69, 75КК України, відсутні.

VI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати, які підлягали б відшкодуванню у відповідності до ст. 124 КПК України, в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 372-374, 376, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з позбавленням права займати будь-які посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 15 (п`ятнадцять) років, із конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права займати будь-які посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг рахувати з моменту відбуття ОСОБА_5 основного покарання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.08.2023 залишити без змін до затримання обвинуваченого та приведення вироку до виконання.

Речові докази, а саме: «Приказ Городского коммунального предприятия «Производственное управление водопроводно-канализационного хозяйства города Херсона» от 24 августа 2022 года № 140/Нод, об усилении надзора за объектами водозабора, водоподготовки, обеззараживания», за підписом «в.и.о. директора предприятия ОСОБА_20 Куфто»; «Доверенность» з реєстраційним номером 02-01-87/исх. Від 19.08.2022 за підписом «директора Городского коммунального предприятия «Производственное управление водопроводно-канализационного хозяйства города Херсона» ОСОБА_21 »; «Приказ Городского коммунального предприятия «Производственное управление водопроводно-канализационного хозяйства города Херсона» от 31 августа 2022 года № 144/1/Под, о начислении и расчетах с потребителями с 01.08.2022» за підписом «в.и.о. директора предприятия ОСОБА_20 Куфто»; «Протокол разногласий к Договору № 53Р/Б-2022 об оказании коммунальных услуг по вывозу ТБО между ООО «Херсонавтокомунсервис» и ГКП «Херсонский водоканал» з реєстраційним номером НОМЕР_1 . Від 13.10.2022 за підписом «в.и.о. директора Городского коммунального предприятия «Производственное управление водопроводно-канализационного хозяйства города Херсона ОСОБА_20 Куфто» адресованийц «директору ООО «Херсонавтокомунсервис» ОСОБА_22 »; Лист з реєстраційним номером 02-01-354/исх. Від 13.10.2022 за підписом «в.и.о. директора Городского коммунального предприятия «Производственное управление водопроводно-канализационного хозяйства города ОСОБА_23 Куфто», адресований «Начальнику управления ЖКХ областной военно-гражданской администрации ОСОБА_24 »; «Заявление (оферта) о предоставлении комплексного банковского обслуживания услуги «Торговый эквайринг» в рамках комплексного банковского обслуживания (дополнительные услуги для клиентов, имеющих расчетный счет в ПАО «Промсвязьбанк» за підписом «в.и.о. директора Городского коммунального предприятия «Производственное управление водопроводно-канализационного хозяйства города Херсона ОСОБА_20 Куфто» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 29.08.2023 року (490/8007/23, пр. № 1-кс/490/6399/2023), а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1068 загальною площею 0,0416 га; житловий будинок АДРЕСА_2 загальною площею 60,8 м.кв., а житловою площею 27 м.кв. залишити без змін до приведення даного вироку до виконання в частині конфіскації майна.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення вручити прокурору, захиснику та направити на адресу обвинуваченого.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

СуддяОСОБА_1