Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1583/22
Провадження № 1-кп/376/94/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2024 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому судовому зали суду м.Сквири Київської області матеріали кримінального провадження №0000067 від 28.05.2022 по обвинуваченню:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.187, ч.1 ст. 357 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, посилаючись на те що ризики у зв`язку з тривалістю розгляду справи змінились, вважав за можливе змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав свого захисника.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, вчините інше кримінальне правопорушення.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Так, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність продовження строків тримання під вартою є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Оцінюючи обґрунтування сторони обвинувачення на підтвердження продовження існування наведених ризиків, суд дійшов висновку, що враховані при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачені ст.177КПК України ризики: можливого переховування обвинуваченого від суду; спроб останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли на час розгляду питання доцільності продовження тримання останнього під вартою, і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в тому числі тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Поряд із цим, судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у період воєнного стану, поєднаного з насильством, яке не є безпечним для життя чи здоров`я потерпілого, неодружений, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, раніше судимий в тому числі за вчинення корисливого злочину.

При цьому, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , доведені прокурором та продовжують існувати.

Доказів про зникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу суду не надано.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Зазначені обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у тому числі домашнього арешту, тому суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 177, 178, 197, 206, 322, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 09 січня 2025 року включно.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1