В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгороді об`єднане кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за: №0000020 від 04.01.2024 року; №0000702 від 03.02.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, не одруженого, не працює, з освітою середньою та незакінченою вищою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України,

встановив:

24.02.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 р. строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та діє по теперішній час.

Незважаючи на викладене, у період часу з 06:04 год. по 06:20 год., 03 березня 2024 року, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна і звернення його в свою власність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом підняття люка на колодязях зв`язку ККЕ №777 та ККЕ №781 , проник до середини, звідки за допомогою ножа-пили та пасатижів зробив кінцевий зріз, після чого таємно викрав 120 метрів телекомунікаційного кабелю ТППєп 20x2x0,4, який належить АТ «Укртелеком», витягнувши його із : значеного колодязя, після чого разом із викраденим покинув місце події, чим :причинив матеріальну шкоду вказаному підприємству на суму 4059 (чотири тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень, 60 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникнення до іншого сховища, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, у період часу з 19:00 години 02 січня 2024 року по 08:00 годину 03.01.2024 (точного часу не встановлено) ОСОБА_4 перебував за адресою АДРЕСА_5 , де у нього виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Тоді останній усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна шляхом пошкодження вікна, проник до квартири №1 , у вищевказаному будинку, та викрав звідти кавоварку ріжкову марки DeLonghi» EC 685.W вартістю 6385 гривень, електрочайник марки DeLonghi» KBIN 2001.W вартістю 3414 гривень, два кухонні змішувачі марки «Fabiano» FKM 48 Brass Antique, вартістю, 5677 гривень кожен, а також електричний котел Teknix ESPRO 4,5 кВт, вартістю 24932 гривні, електричну духову шафу марки «Fabiano» моделі «FBOR 620 Cream» вартістю 16335 гривень, та радіатор TERRA Teknik 22К 600x800 вартістю, 2834 гривні. Після цього ОСОБА_4 покинув місце події разом із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріального збитку на загальну суму 65254 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникнення до житла, вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім того, 19 січня 2024 року у період часу з 01:00 години по 03:30 години ОСОБА_4 перебував, за адресою АДРЕСА_7 , біля зачиненого гаражного приміщення, яке перебуває в тимчасовому користуванні ОСОБА_7 , де у ОСОБА_4 виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Тоді останній, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, діючи повторно, через отвір між землею і стіною проник до гаражного приміщення за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав велосипед марки «TREK» моделі «MARLIN 4 Gen 2 XL 29» вартістю 12985 гривень та велосипед марки «Drag 27.5 ZX7R» вартістю 14785 гривень, належні ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_4 покинув місце події разом із викраденими велосипедами, та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 27770 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, шляхом проникнення до іншого приміщення, в умовах воєнного стану.

Окрім того 15 травня 2024 року близько 19 години 10 хвилин ОСОБА_4 перебував, за адресою АДРЕСА_8 . Тоді останній побачив у внутрішньо дворовому майданчику будинку велосипед без нагляду. Після чого у ОСОБА_4 виник протиправний корисливий мотив, направлений на таємне викрадення даного велосипеду з метою особистого збагачення. Тоді останній, повторно, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед марки «TITAN» моделі «EGOIST» вартість якого становить 10039 гривень. Після цього ОСОБА_4 разом із викраденим велосипедом покинув місце скоєння злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 10039 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Окрім того у ніч з 28 травня 2024 року на 29 травня 2024 року (більш точного часу в ході здійснення досудового розслідування не вдалося можливим встановити) ОСОБА_4 перебував за адресою АДРЕСА_9 , де у нього виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Тоді останній, підійшовши до будинку АДРЕСА_10 , де діючи повторно з прямим умислом, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна і звернення його в свою власність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_9 , шляхом підняття люка на колодязях зв`язку ККЕ №7208, №7208, №7615, №7204, №7612, №2077, проник до середини колодязів, звідки її допомогою кухонного ножа зробив кінцевий зріз кабелю, після чого таємно викрав близько 3 метрів телекомунікаційного кабелю ТПП- 100x2x0,4; близько 35 метрів телекомунікаційного кабелю ТПП-50х2х0,4, близько 24 метри телекомунікаційного кабелю ТПП-30х2х0,4, близько 123 метри телекомунікаційного кабелю ТПП-20х2х0,4 та близько 106 метрів телекомунікаційного кабелю ТПП-10x2x0,4, який належить АТ «Укртелеком», витягнувши його із зазначеного колодязя, тим самим спричинив матеріальну шкоду АТ «Укртелеком» на загальну суму 6537, 45 гривень, а також призвів до припинення надання телефонного зв`язку загального користування 18 абонентським номерам та 12 абонентів послуги мережі Інтернет.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), шляхом проникнення до іншого сховища, вчинена повторно, в умовах воєнного стану; та за ч. 1 ст. 360 КК України, як умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

До матеріалів обвинувального акту прокурором додано угоду про визнання винуватості від 16.09.2024 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника останнього адвоката ОСОБА_5 .

Відтак розгляд щодо угоди проводиться судом за участі сторін угоди в порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням за ст. 75 КК України з іспитовим строком з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальних актах, визнав повністю. В скоєному злочині розкаюється, засуджує свої злочинні дії та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просила затвердити угоду.

Зі змісту вищевказаної угоди про визнання винуватості вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження: ОСОБА_4 визнав свою винуватість у інкримінованих йому злочинах; сторони погодилися на призначення йому покарання: за ч. 5 ст. 185КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, за ч. 1 ст. 366 К України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік (що згідно п. п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України дорівнює 6 місяцям позбавлення волі), та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання більш суворого основного покарання менш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням за ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки за ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_4 роз`яснено.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

З правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, відповідно до класифікації, визначеної ст. 12 КК України, відносяться: за ч. 1 ст. 360 КК України до кримінальних проступків, за ч. 4 ст. 185 КК України до тяжкого злочину, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковані вірно: за ч. 1 ст. 360 КК України, як умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), шляхом проникнення до житла або іншого сховища, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Понесені витрати на залучення експертів покласти на ОСОБА_4 .

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та звільнити його з під варти у залі суду.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 вересня 2024 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальних провадженнях №0000020 від 04.01.2024 року; №0000702 від 03.02.2024 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання, узгоджене та затверджене угодою, у вигляді:

за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

за ч. 1 ст. 360 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік, що відповідно до п. п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі суду

Речові докази:

велосипед марки «Тітаn» моделі «Egoist 29», що переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 залишити в його власності;

зразок викраденого кабелю з маркуванням ТПП502?2?04, що зберігається в камері зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП знищити;

мобільний телефон марки «Samsung», що зберігається в камері зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП повернути власнику, або іншій уповноваженій особі;

верхній одяг (безрукавку), предмет зовні схожий на ніж, 2 (дві) рукавиці матерчаті чорного кольору, металевий ніж-пила, кусачки з рукояткою оранжево-чорного кольору, предмет схожий на кухонний ніж з рукояткою світло-зеленого кольору, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП знищити;

сім відрізків клейкої стрічки скотч зі слідами папілярних ліній рук, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

оптичний диск «Alerus» (CD-R) що зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/107-24/6357-Д від 29.05.2024 в розмірі 1135,92 гривень; судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/5557-ТВ від 05.06.2024 в розмірі 1893,20 гривень; судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/4501-ТВ від 02.05.2024 в розмірі 3029,12 гривень; судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/4499-ТВ від 21.05.2024 в розмірі 3029,12 гривень; судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/107-24/4172-Д від 18.04.2024 в розмірі 1135,92 гривень; судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/4156-ТВ від 19.04.2024 в розмірі 1514,56 гривень; судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/4157-ТВ від 17.04.2024 в розмірі 1514,56 гривень; судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/107-24/4934-Д від 10.05.2024 в розмірі 1135,92 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1