№ провадження 1-кп/646/1248/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000222 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нечволодівка Куп`янського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого на посаді сторожа Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у скоєнні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 111-1 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Воєнний стан неодноразово продовжувався указами Президента України, в останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23 липня 2024 року № 469/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб.

Законом України від 23 липня 2024 року № 3 891-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Після незаконного вторгнення на територію України та окупації частини території України, представниками збройних сил та інших державних органів російської федерації створено незаконні органи влади та окупаційні адміністрації, зокрема на території Куп`янського району Харківської області.

В ході досудового розслідування встановлено, що після незаконного вторгнення на територію України збройних сил російської федерації та окупації території Куп`янського району Харківської області, тобто після 24.02.2022, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у громадянина України ОСОБА_3 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на колабораційну діяльність з державою - агресором російською федерацією, а саме - на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

З цією метою та з особистих мотивів ОСОБА_3 20.06.2022, перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Куп`янськ Харківської області, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій раніше виниклий кримінальний протиправний умисел, добровільно зайняв посаду, не пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме посаду - «исполняющего обязанности старшего инспектора-дежурного Кондрашовского территориального отдела Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области» (мовою оригіналу), на яку був призначений наказом - «и.о. главы Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области» (мовою оригіналу) від 20.06.2022 №133/лс.

Після чого, з 20.06.2022 по 06.09.2022, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 перебуваючи на вказаній посаді із визначеним за ним робочим місцем за адресою: АДРЕСА_2 , виконував покладені на нього обов`язки, в тому числі займався веденням журналу відвідувачів, які приходили до адміністративної ради по соціальним питанням, а також здійсненням контролю за пропускним режимом до приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (мовою оригіналу).

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву про роз`яснення йому вказаних положень та надання добровільної згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка складена у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 ..

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України суд вирішив розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без виклику учасників кримінального провадження.

Відповідно до частини 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Вирішуючи питання про покарання, судом враховується характер та ступінь суспільної небезпеки, особистість обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Обвинувачений на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Санкцією частини другої статті ст. 111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеною у Постанові від 02.02.2022 у справі №344/16025/18, згідно із якою у разі визначення санкцією статті характеру посади або виду діяльності, формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Більш того, покарання має формулюватися таким, чином щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатись забороненою діяльністю в будь-якій галузі або займатись такою діяльністю, які за змістом і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, його конкретні обставини та наслідки, особу винної, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч.2ст.111-1 КК України встановлене як додаткове факультативне, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_3 враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст.ст.69,75 КК України судом не встановлено.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Потерпілі у кримінальному провадженні - відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі -відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги на строк 10 років без конфіскації майна.

Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000222 від 04.05.2024.

Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1