Провадження №1-кп/761/3213/2024
В И Р О К

іменем України

09 серпня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000225, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2024 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ботанічне Роздольненського району Автономної Республіки Крим, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

І. Історія провадження.

16.05.2024 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшов (вхід. № 47718) обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000225, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Разом з обвинувальним актом до суду скеровано угоду від 15.05.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 761/18268/24 між суддями Шевченківського районного суду міста Києва від 16.05.2024 для розгляду справи визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 16.05.2024 призначено підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні на 12.06.2024 о 10 год. 00 хв.

II. Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, а саме у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, що вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Це кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

02.10.2014 протоколом № 1 загальних зборів засновників ТОВ «Тензасоюзбуд» прийнято рішення про створення товариства та затвердженого його статут.

26.01.2015 протоколом № 2 загальних зборів учасників на посаду директора вказаного товариства з 27.01.2015 призначено ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 9.2 статті 9 Статуту Товариства виконавчим органом Товариства є директор.

Відповідно до п. 11.4 Статуту директор Товариства підзвітний загальним зборам і організовує виконання їх рішень. Директор вправі приймати рішення з будь якого питання діяльності Товариства, крім тих що належать до виключної компетенції Загальних зборів.

Відповідно до п. 11.5 Статуту директор:

- керує оперативною господарською діяльністю Товариства, включаючи вирішення питань, пов?язаних з укладанням договорів (контрактів);

- без довіреності діє від імені Товариства, представляє його в установах, підприємствах та організаціях як в Україні, так і за кордоном;

- визначає осіб, що мають право діяти від імені Товариства, та видає їм довіреності;

- у відповідності до чинного законодавства України та цього Статуту розпоряджається майном Товариства, здійснює будь-які правочини та інші юридичні акти без довіреності, відкриває у банках рахунки (в т.ч. валютні) Товариства, визначає склад та обсяг відомостей, що є комерційною таємницею та конфіденційною інформацією, та порядок їх захисту;

- у встановленому порядку приймає на роботу і звільняє з роботи працівників Товариства, вирішує питання стимулювання праці, видає накази та розпорядження, обов`язкові для працівників Товариства;

- забезпечує безперервне ведення бухгалтерського та податкового обліку у Товаристві, повне та своєчасне подання відповідним органам фінансової, податкової іншої звітності;

- директор відповідає за шкоду, заподіяну ним Товариству, в межах і в порядку, передбаченому законодавством України;

- директор звільняється з посади рішенням Загальних зборів.

07.07.2020 рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Тензасоюзбуд» № 01/07-07 ОСОБА_3 звільнено з посади директора за угодою сторін з 07.07.2020.

Таким чином у період з 27.01.2015 по 07.07.2015 ОСОБА_3 перебував на посаді директора ТОВ «Тензасоюзбуд» та у відповідності до ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 № 1192-р до сфери управління Державної міграційної служби України (далі - ДМС) віднесено будівлю по АДРЕСА_2 .

23.12.2015 на виконання вказаного розпорядження Кабінету Міністрів України, спільним наказом ДМС та Фонду державного майна України № 1973/170 вказану будівлю передано до сфери управління ДМС.

У лютому 2017 року на підставі наказу ДМС № 5/аг від 21.01.2016 комісією ДМС забезпечено проведення інвентаризації зазначеної будівлі, за результатами якої технічний стан будівлі комісією визнано незадовільним.

25.05.2017 відповідно до акту приймання-передачі зазначену будівлю передано від ПАТ «Укргеолбум» до ДМС.

У подальшому, з огляду на відсутність у ДМС власної адміністративної будівлі, керівництвом прийнято рішення зазначену будівлю реконструювати з метою облаштування майбутнього адміністративного корпусу.

30.08.2018 ДМС проведено відкриті торги на закупівлю робіт із реконструкції нежитлової громадської будівлі (корпусу лабораторно-виробничого), розташованого за адересою: АДРЕСА_2 в адміністративну будівлю. ІІ черга очікуваною вартістю 89 623 879,52 грн (ідентифікатор закупівлі ID UA-2018-08-13-000294-a).

На участь в торгах подано пропозиції ТОВ «Тензасоюзбуд» та ТОВ «Пром Бізнес Груп», які підконтрольні Особі 1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження.

В результаті порушення з боку вказаних компаній пункту 4 частини другої статті 6, пункту 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів зазначених торгів, перемогло ТОВ «Тензасоюзбуд».

На підставі результатів аукціону між ДМС в особі першого заступника Голови ОСОБА_7 та ТОВ «Тензасоюзбуд» в особі директора ОСОБА_3 укладено договір № 85 на закупівлю робіт з реконструкції зазначеного об`єкту в рамках ІІ черги на загальну суму 89 622 660,19 грн.

Відповідно до пункту 1.1 Договору № 85 підрядник зобов`язується за завданням виконати роботи з реконструкції зазначеного об`єкту.

Згідно з пунктом 1.2 Договору № 85 виконання робіт здійснюється у відповідності з законодавством України та діючими державними будівельними нормами та правилами.

Відповідно до пункту 2.1 договору № 85 виконання робіт за цим договором здійснюється відповідно до Календарного графіку виконання робіт (Додаток № 4), в якому зазначаються дати початку та закінчення всіх основних видів робіт та об`єкту будівництва в цілому, передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 9.1 Договору № 85 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині взаєморозрахунків та гарантійних зобов`язань - до їх повного виконання сторонами (з урахуванням додаткових угод).

До Договору № 85 укладено 19 додаткових угод, якими змінюються реквізити сторін, план фінансування, строк виконання робіт, договірна ціна, локальні кошториси, календарний графік виконання робіт.

У подальшому 30.09.2019 ДМС в рамках 2 черги реконструкції ініційовано закупівлю у ТОВ «Тензасоюзбуд» додаткових робіт очікуваною вартістю 44 792 288,96 грн.

30.10.2019 Особа 1 забезпечив підписання невстановленою особою від імені ОСОБА_3 договору № 95 та надання його до ДМС.

Як наслідок між ДМС в особі т.в.о. Голови ОСОБА_7 та ТОВ «Тензасоюзбуд» від імені директора ОСОБА_3 укладено договір № 95.

Відповідно до пункту 1.1 Договору № 95 підрядник зобов`язується виконати роботи з реконструкції нежитлової громадської будівлі в рамках 2 черги (додаткові роботи).

Відповідно до пункту 2.1 Договору № 95 Виконання Робіт за цим договором здійснюється відповідно до Календарного графіку виконання робіт (Додаток 3 до Договору) в якому зазначаються дати початку та закінчення всіх основних видів робіт та об`єкту будівництва в цілому, передбачених цим Договором, але не пізніше 30.09.2021 (з урахуванням додаткових угод).

Відповідно до пункту 3.1 Договору № 95 ціна договору становить 44 792 288,96 грн та відповідно до Додатку № 1 є твердою.

Поряд з цим у період з 14.09.2018 по 14.12.2018 Особа 1 повідомив ОСОБА_8 , яка у групі компаній, підконтрольних Особі 1, виконувала функції кошторисника, про необхідність складання актів виконаних робіт та внесення до них завідомо неправдивих відомостей щодо обсягів та вартості виконаних робіт та поставленого устаткування, які не відповідають дійсності і є завищеними та надання цих актів на підпис директору ТОВ «Тензасоюзбуд» ОСОБА_3 .

При цьому Особа 1 також повідомив директора ТОВ «Тензасоюзбуд» ОСОБА_3 про необхідність підписання актів, які складає ОСОБА_8 .

Особа 1 також запевнив ОСОБА_8 та ОСОБА_3 про підтримку з боку службових осіб замовника та про наміри виконати роботи та поставити устаткування повністю вже після перерахування замовником грошових коштів на рахунок ТОВ «Тензасоюзбуд».

ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на вказане погодилися, оскільки були впевненими, що роботи будуть виконані, а устаткування буде поставлено.

Таким чином, у період з 14.09.2018 по 14.12.2018, більш точний час органом досудового розслідування встановити не видається можливим, ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та Особа 1 дійшли попередньої змови щодо вчинення службового підроблення, а саме внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

У подальшому з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на службове підроблення, у період часу з 14.12.2018 по 25.06.2020 ОСОБА_8 , перебуваючи переважно у будівлі ДМС України або за адресою будівництва склала такі акти на виконання договорів № 85 та № 95:

За договором № 85:

1.Акт № 1 вартості матеріалів, що придбавається виконавцем робіт за грудень 2018 року від 14.12.2018 на суму 25653856,71 грн;

2.Акт вартості устаткування від 17.10.2019 на суму 15769873,18 грн;

3.Акт б/н приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 від 28.11.2019 (всього за актом 924491,75 грн; всього до сплати 740737,84 грн);

4.Акт за листопад 2019 від 05.12.2019 на суму 9390671,24 грн;

5.Акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт № 85/12 від 20.12.2019 на суму 1973690,87 грн;

6.Акт приймання виконаних будівельних робіт б/н за грудень 2019 від 20.12.2019 на суму (всього за актом 8810997 грн; всього до сплати 4421674,16 грн);

7.Акт вартості устаткування від 26.12.2019 на суму 2630697,13 грн;

8.Акт № б/н вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 20.02.2020 на суму 1 548 231,68 грн;

9.Акт вартості устаткування від 02.03.2020 на суму 3596154,94 грн;

10.Акт вартості устаткування від 19.03.2020 на суму 1852333,5 грн;

11.Акт вартості устаткування від 20.03.2020 на суму 442296,1 грн;

12.Акт б/н приймання виконаних будівельних робіт за березень 2020 від 27.03.2020 на суму 531883,97 грн;

13.Акту б/н приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 від 22.04.2020 на суму (всього за актом 629539,96 грн; всього до сплати 564695,99 грн);

14.Акт б/н приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 від 07.05.2020 на суму (всього за актом 314477,23 грн; всього до сплати 290417,57 грн);

15.Акт б/н приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 від 13.05.2020 на суму (всього за актом 292375,88 грн; всього до сплати 100035,5 грн);

16.Акт б/н приймання виконаних будівельних робіт за травень 2020 від 25.05.2020 на суму 634537,03 грн;

17.Акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт № б/н від 24.06.2020 на суму 721 004,67 грн;

18.Акт вартості устаткування від 25.06.2020 на суму 902916,02 грн;

За договором № 95:

19.Акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 від 10.12.2019 на суму (всього за актом 22319215,5 грн; всього до сплати 9883396,97 грн;

20.Акт вартості устаткування від 13.02.2020 на суму 3813502,85 грн;

21.Акт № 05 вартості устаткування від 05.06.2020 на суму 1999563,35 грн;

22.Акт № 05/1 вартості устаткування від 05.06.2020 на суму 2143510,74 грн;

23.Акт вартості устаткування від 22.06.2020 на суму 1248048,07 грн;

24.Акт вартості устаткування від 22.06.2020 на суму 429392,90 грн,

до яких за вказівкою Особа 1 внесла завідомо неправдиві відомості щодо обсягів та вартості виконаних робіт та поставленого устаткування, які не відповідають дійсності і є завищеними на загальну суму 42 149 127,69 грн.

Поряд з цим з метою реалізації злочинного задуму, спрямованого на службове підроблення, у період часу з 14.12.2018 по 25.06.2020 ОСОБА_3 , будучи службовою особою, а саме директором ТОВ «Тензасоюзбуд», фактичний контроль за діяльністю якого здійснює Особа 1, перебуваючи переважно за адресою будівництва, підписав зазначені акти, надавши їм ознак офіційності, для подальшої передачі до ДМС України.

Внаслідок завищення обсягів та вартості виконаних робіт, а також нестачі товарно-матеріальних цінностей за вказаними договорами державному бюджету завдано збитків на суму 42 149 127,69 грн.

III. Відомості про укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості.

Разом з обвинувальним актом 16.05.2024 до суду скеровано угоду від 15.05.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , та за участі захисника ОСОБА_6 .

В угоді наведено формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій ОСОБА_3 із зазначенням статей Закону України про кримінальну відповідальність, що є тотожними до наведених в обвинувальному акті.

Також в угоді про визнання винуватості зазначено такі істотні обставини, передбачені ст. 470 КПК України, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, а саме:

1)ступінь та характер сприяння ОСОБА_3 у проведенні розслідування щодо нього та інших осіб: беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості в інкримінованому йому злочині, надання викривальних показань щодо відомих йому обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за фактом заволодіння коштами ДМС України під час виконання робіт з реконструкції нежитлової громадської будівлі (корпусу лабораторно-виробничого), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 в адміністративну будівлю;

2)ступінь тяжкості злочину, інкримінованого ОСОБА_3 , зокрема: належність кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, відповідно ч. 4 ст. 12 КК України до такого, що є нетяжким;

3)наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження як щодо ОСОБА_3 так і інших осіб, викритті об`єктивних обставин вчинених злочинів та виявлення більшої кількості кримінальних правопорушень, які було вчинено.

Обвинувачений ОСОБА_3 за угодою про визнання винуватості повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За угодою обвинувачений ОСОБА_3 також зобов`язується:

1.співпрацювати із прокурором у викритті протиправної діяльності осіб, досудове розслідування щодо яких здійснюється у кримінальному провадженні Національного антикорупційного бюро України № 0000137 та інших провадженнях, з якими воно буде об`єднане та у виділених із них провадженнях, шляхом надання правдивих викривальних показань та їх підтвердження, як під час досудового розслідування, так і подальшого судового провадження (співпраця полягатиме у тому, що підозрюваний зобов`язується підтвердити свої показання, надані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000137, зафіксовані у протоколі допиту підозрюваного від 14.03.2024 та від 08.05.2024);

2.прибувати для участі на першу вимогу у всіх слідчих (розшукових) діях, у яких виникне необхідність у прокурора або органу досудового розслідування, а також для участі в судовому розгляді у відповідному кримінальному провадженні ( кримінальних провадженнях);

3.переказати на користь потреб Сил Оборони , а саме на проєкт «Армія дронів» 1 000 000 грн (один мільйон гривень): 500 тис грн упродовж 10 днів після підписання сторонами цієї угоди та 500 тис грн протягом 12 місяців після затвердження угоди судом.

Реквізити для здійснення платежів:

БАНК: Національний банк України

МФО: 300001

РАХУНОК № UA0992708

КОД

ОТРИМУВАЧ: Національний банк України;

4.переказати 500 тис грн (п`ятсот тисяч гривень) на розрахунковий рахунок Державної міграційної служби України не пізніше ніж упродовж 12 місяців після затвердження судом цієї угоди.

Реквізити для здійснення платежів:

Отримувач: Державна міграційна служба України;

Код ;

Банк: Державна казначейська служба України, м. Київ;

МФО: 820172;

Рахунок: UA0078660; призначення платежу: на виконання угоди у кримінальному провадженні № 0000225, що виділене із кримінального провадження № 0000137.

При цьому відповідно до угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 звільняється від обов`язку відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується переказати (повернути) на розрахунковий рахунок Державної міграційної служби України кошти у сумі 500 тис грн (п`ятсот тисяч гривень) про що зазначено вище.

Також при укладенні зазначеної угоди враховується те, що наявні кілька обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, а саме є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень; обвинувачений ОСОБА_3 є волонтером благодійного об`єднання «БФ «Відновлення Добробуту»; знаходиться в рядах Добровольчого формування № 31 територіальної громади м. Києва (ДФТГ 31); перебував у складі Сил Спротиву Ірпінської міської територіальної громади та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в межах Ірпінської громади Бучанського району Київської області з 24.02.2022 по 05.03.2022; є фізичною особою-підприємцем, раніше не судимий.

Сторони узгодили обвинуваченому ОСОБА_3 не визначати основне покарання в межах санкції статті 366 КК України та узгодили інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин, а саме основне покарання у виді штрафу.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги тяжкість злочину, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, особу підозрюваного, сторони узгодили обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України основне покарання у виді штрафу у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн (десять тисяч двісті) з позбавленням права обіймати посади директора у товариствах з обмеженою відповідальністю строком на 2 (два) роки зі штрафом у виді семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 грн (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят).

ІV. Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив про відповідність умов угоди про визнання винуватості вимогам законодавства і просив затвердити її. Підтвердив добровільність укладання угоди сторонами.

За твердженням сторони обвинувачення, умовами угоди не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а виконання взятих на себе за угодою зобов`язань обвинуваченим не є неможливим для нього.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив, що усвідомлює суть висунутого йому обвинувачення, беззаперечно визнає вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не заперечує фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті і в угоді про визнання винуватості. Підтвердив, що укладання угоди про визнання винуватості носить добровільний характер, а виконання взятих на себе за угодою зобов`язань є реальним. Скарги на дії, рішення чи бездіяльність слідчих і прокурорів під час досудового розслідування відсутні, жодного примусу, спрямованого на укладання угоди, з боку сторони обвинувачення або інших осіб, не було.

Зазначив, що обізнаний про вид та розмір покарання, яке йому буде призначено у випадку затвердження угоди, погоджується на нього, а також підтвердив, що усвідомлює правові наслідки призначення такого покарання.

Також обвинувачений підтвердив, що цілком розуміє наявність у нього права на повний судовий розгляд, у якому прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення; права подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Підтвердив розуміння наслідків укладення та затвердження угоди, визначених у статті 473 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), а також наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_6 підтримав угоду про визнання винуватості, наголосив на тому, що її укладення є добровільним актом усіх сторін. Підтвердив, що захисник залучений до процесу укладання угоди з моменту ініціювання, він пояснив обвинуваченому істотні умови угоди та наслідки її укладання. Правову кваліфікацію діяння ОСОБА_3 не оспорює, жодних скарг на дії слідчих та прокурорів під час досудового розслідування не має.

Також захисник просив суд долучити до матеріалів справи відповідні підтверджуючі документи (копії квитанцій) щодо переказу 500 тис грн на користь потреб Сил Оборони , а саме на проєкт «Армія дронів».

V. Мотиви, з яких cуд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам законодавства при ухваленні вироку, а також положення законодавства, якими він керувався.

При вирішенні питання про затвердження угоди суд має встановити, що укладена сторонами угода відповідає вимогам законодавства і відсутні підстави для відмови в її затвердженні.

Дослідивши зміст угод про визнання винуватості, заслухавши думки прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов таких висновків.

V.І. Щодо відповідності умов угоди вимогам КПК України та КК України.

Відповідно до частини 2 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (пункт 1 частини 4 статті 469 КПК України).

Санкція частини 2 статті 366 КК України, інкримінованої ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно зазначене кримінальне правопорушення згідно з приписами статті 12 КК України належить до нетяжких злочинів.

За таких обставин в частині інкримінованого діяння укладення прокурором угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_3 не суперечить вимогам частини 2 статті 469 КПК України та пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України щодо тяжкості кримінального правопорушення.

Пунктом 9 частини 2 статті 52 КПК України передбачено, що у разі укладення угоди про визнання винуватості участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди. Судом встановлено, що угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 складена та підписана 15.05.2024 у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_6 , про що свідчить підпис останнього на тексті угоди. Крім того, в судовому засіданні сторони підтвердили участь захисників з моменту ініціювання угоди.

Вимоги до змісту угоди про визнання винуватості закріплені у статті 472 КПК України. Суд встановив, що угода про визнання винуватості відповідає формальним і змістовним вимогам, оскільки містить усі необхідні реквізити та обставини. Вона містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Сформульоване в угодах обвинувачення відображає істотні фактичні обставини, які є тотожними викладу обставин в обвинувальному акті і підтверджені в судовому засіданні обвинуваченим.

Суд встановив, що правова кваліфікація діяння обвинуваченого є правильною, що з`ясовано та підтверджено у судовому засіданні. Кримінально-правова оцінка суспільно-небезпечних дій обвинуваченого, викладена в угоді, в цілому відповідає ознакам, встановленим у нормах кримінального закону.

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив кожну із обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та які викладені в угоді та обвинувальному акті. У присутності захисника визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину. Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні погодилися з кваліфікацією діяння, зазначеною в обвинувальному акті і угоді.

В угоді зазначені обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, зокрема, характер і тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень.

Відтак невідповідності умов угоди вимогам КПК України та КК України суд не встановив.

V.ІІ. Щодо відповідності умов угоди інтересам суспільства.

Відповідно до пункту 2 частини 7 статті 474 КПК України суд відмовляє у затвердженні угоди у разі невідповідності її умов інтересам суспільства.

Під суспільним інтересом у кримінальному процесі розуміють певні вигоди для всього суспільства, без задоволення яких неможливо забезпечити його всебічний, стабільний та демократичний розвиток. Вони визнані державою, забезпечені правом, а їх задоволення є гарантією існування і розвитку суспільства вцілому. У кримінальному провадженні суспільний інтерес загалом виражений в його завданнях, визначених статті 2 КПК України, та полягає у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. З урахуванням комплексності і неоднорідності завдань кримінального провадження, оцінюючи суспільний інтерес, Суд має встановити баланс між зацікавленістю обвинуваченого отримати м`якше покарання та запитом суспільства отримати від обвинуваченого щось на заміну такому пом`якшенню.

Укладення угоди в цій категорії справ за рахунок зменшення процесуального навантаження на сторону обвинувачення і зміщення акцентів на інші провадження сприятиме запобіганню, виявленню чи припиненню більшої кількості кримінальних правопорушень.

Також у випадку постановлення судом рішення на підставі угоди про визнання винуватості, умовами укладення якої є добровільність та беззастережне визнання особою своєї винуватості, значно прискорить і судовий розгляд. Адже обвинувачена не заперечує фактичних обставин кримінального правопорушення та їх юридичної оцінки. З юридичною оцінкою діянь також погоджується захисник, який є спеціалістом у галузі права. Укладення і затвердження угоди при дотриманні встановлених законом умов має наслідком скорочення часу досудового розслідування і судового розгляду справи, економію державних ресурсів і особистих ресурсів учасників провадження, зменшення навантаження на прокуратуру, адвокатуру та суди, в яких вивільнюється час і ресурс на виконання своїх завдань і функцій.

Затвердження угоди забезпечить притягнення обвинуваченого до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення і його виправлення. Зазначене сприятиме формуванню у обвинуваченого і інших членів суспільства антикримінальної правосвідомості та усвідомлення невідворотності відповідальності за вчинені правопорушення.

Крім того, сторони погодилися, що обвинувачений має співпрацювати зі слідством та прокуратурою у викритті інших осіб, причетних до скоєння кримінальних правопорушень, надати викривальні покази щодо таких осіб.

З огляду на беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості вбачається недоцільним застосовування загального порядку кримінального провадження.

У свою чергу, характер та тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, його особи та ставлення до вчиненого, активне сприяння здійсненню досудовому розслідуванню і судовому розгляду вказує на його бажання виправитись. Виправлення особи, що вчинила злочин, також відповідає суспільному інтересу, адже покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина 2 статті 50 КК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відповідність угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 суспільному інтересу.

V.ІІІ. Щодо порушення умовами угоди прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 7 статті 474 КПК України під час перевірки угоди на відповідність вимогам законодавства суд також перевіряє чи не порушують умови угоди права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд встановив, що умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Умови угоди не є невиправдано обтяжливими для жодної із сторін кримінального провадження.

Відповідно до обвинувального акта внаслідок вчинення інкримінованих обвинуваченому дій завдано збитків ДМС України у розмірі на суму 42 149 127,69 грн.

Водночас, як вбачається з листа т.в.о. Голови ДМС України ОСОБА_10 від 09.05.2024 № 9-4615/1-24 від 09.05.2024, ДМС, потерпіла особа надає згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за умови сплати коштів у сумі 500 тис. грн. в дохід держави на розрахункові рахунки ДМС.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав зазначену позицію.

За угодою обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується переказати 500 тис грн (п`ятсот тисяч гривень) на розрахунковий рахунок Державної міграційної служби України не пізніше ніж упродовж 12 місяців після затвердження судом цієї угоди.

V.ІV. Щодо добровільності укладення угоди.

Відповідно до пункту 4 частини 7 статті 474 КПК України при вирішенні питання про наявність підстав для затвердження угоди суд має переконатися, що укладення угоди є добровільним. Будь-який примус зі сторони обвинувачення або третіх осіб, спрямований на укладення угоди, або інші обставини, які викликають сумнів у добровільності угоди, зумовлює відмову у її затвердженні судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , а також його захисник у судовому засіданні підтвердили добровільність укладення угоди про визнання винуватості та спільну узгодженість усіх викладених у ній умов. Зазначили про відсутність зі сторони прокурора примусу, погроз, насильства, обіцянок чи впливу будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Жодних скарг на дії, рішення чи бездіяльність слідчих та прокурорів під час досудового розслідування, а також «претензій» до захисника в процесі здійснення захисту, обвинувачений не має.

Прокурор також вказав на спільну узгодженість усіх викладених в угодах умов, підтвердивши добровільність їх укладення зі сторони обвинувачення.

З огляду на зазначене, а також відсутність будь-яких обставин, які б свідчили про укладення угод сторонами під будь-яким впливом, суд дійшов висновку, що їх укладення носить добровільний характер та не суперечить бажанню та волі сторін.

V.V. Щодо можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Пункт 5 частини 4 статті 474 КПК України зобов`язує cуд перевірити угоду на предмет можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого обвинувачення під час судового провадження. У судовому засіданні обвинувачений підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, надав відповідні показання щодо себе, визнав свою винуватість та щиро розкаявся. Тим самим обвинувачений ОСОБА_3 виконав взяті на себе зобов`язання.

Крім того, стороною захисту надано підтверджуючі документи (копії квитанцій) щодо переказу 500 тис грн на користь потреб Сил Оборони, а саме на проєкт «Армія дронів».

На підставі викладеного cуд дійшов висновку про можливість виконання взятих обвинуваченими на себе за угодами зобов`язань.

V.VІ. Щодо відповідності умов угоди вимогам закону в частині призначення покарання.

За приписами статті 472 КПК України суттєвою умовою, яку має містити угода про визнання винуватості, є узгоджене сторонами угоди покарання. Відтак суд має перевірити узгоджене між прокурором та обвинуваченою покарання на предмет відповідності вимогам закону.

Частина 1 статті 65 КК України передбачає, що суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Санкція частини 2 статті 366 КК України, інкримінованої ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно зазначене кримінальне правопорушення згідно з приписами статті 12 КК України належить до нетяжких злочинів.

Сторони узгодили обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за частиною 2 статті 366 КК України у виді штрафу у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн (десять тисяч двісті) з позбавленням права обіймати посади директора у товариствах з обмеженою відповідальністю строком на 2 (два) роки зі штрафом у виді семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 грн (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят).

Частиною 5 статті 65 КК України передбачено, що у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

При вирішенні питання про те, чи є узгоджене сторонами покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання і соціальні зв`язки, є волонтером благодійного об`єднання «БФ «Відновлення Добробуту», знаходиться в рядах Добровольчого формування № 31 територіальної громади м. Києва (ДФТГ 31), перебував у складі Сил Спротиву Ірпінської міської територіальної громади та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в межах Ірпінської громади Бучанського району Київської області з 24.02.2022 по 05.03.2022; є фізичною особою-підприємцем. Інформації про перебування на обліку у лікаря-психіатра і нарколога суду не надано.

Суд також враховує обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру тяжкості вчиненого діяння та особі обвинуваченого, а також загальним засадам призначення покарання, встановленим законом України про кримінальну відповідальність, і здатне забезпечити досягнення мети призначення покарання.

VІІ. Висновки суду.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність і кримінального процесуального законодавства. Суд не встановив підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України.

Тому суд дійшов висновку про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченій узгодженого угодою покарання.

VІІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні експерти не залучались.

Питання про відшкодування інших понесених процесуальних витрат стороною обвинувачення чи стороною захисту не піднімалось.

Підстави для виплати винагороди викривачу у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 12, 49, 65-67, 69 Кримінального кодексу України, статтями 100, 373-376, 469-475, 615, 616 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Затвердити угоду від 15.05.2024 про визнання винуватості, яку уклав прокурор другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225 від 09.05.2024.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права обіймати посади директора у товариствах з обмеженою відповідальністю строком на 2 (два) роки зі штрафом у розмірі 750 (семисот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 грн (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно з положеннями статті 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_11