Провадження №1-кс/463/9524/24
УХВАЛА

слідчого судді

03 грудня 2024 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2024 за № 0000052 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 23 серпня 2024 рокув межах кримінального провадження № 0000052 від 22.08.2024, а саме: автомобіль «ВАЗ-2105» р.н.з НОМЕР_1 , що знаходиться у власності ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та вказаний автомобіль перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви покликався на те, що ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 23 серпня 2024 рокузадоволено клопотання начальника СВ відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_5 , накладено арешт на майно, яке було вилучене 22.08.2024 під час проведення огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди по вулиці Івана Франка у селі Старий Добротвір, Червоноградського району. У звязку із тим, що даний час потреба у накладенні арешту на автомобіль «ВАЗ-2105» р.н.з НОМЕР_1 , що знаходиться у власності ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 відпала, просить скасувати арешт.

Заявник - ОСОБА_3 , у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися про розгляд справи повідомлялися належним чином. Від прокурора надійшов лист, згідно якого просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідча суддя, оглянувши матеріали клопотання, дійшла висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У судовому засіданні встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 22.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 23 серпня 2024 рокув межах кримінального провадження № 0000052 від 22.08.2024, а саме: автомобіль «ВАЗ-2105» р.н.з НОМЕР_1 , що знаходиться у власності ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і вказаний автомобіль перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження

Відповідно до положень ч. 1, ч. 4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З аналізу даної норми КПК України вбачається, що така передбачає можливість скасування арешту майна виключно у двох випадках: якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що арешт ініціювався з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку було запобігання можливості його знищення та відчуження, а також необхідності проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме: у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Як вбачається із поданого клопотання власником автомобіля «ВАЗ-2105» р.н.з НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищенаведене, а також те, що арешт майна носить тимчасовий характер, з арештованим майном протягом строку досудового розслідування усі необхідні слідчі дії мали б бути проведені, заперечень від прокурора не поступило, слідча суддя з метою забезпечення розумного балансу між завданнями кримінального провадження та майновими інтересами власника майна вважає за необхідне задовольнити клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 16, 100, 170-174 КПК України, слідча суддя

постановила:

клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 23 серпня 2024 року на автомобіль «ВАЗ-2105» р.н.з НОМЕР_1 , що знаходиться у власності ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1