Провадження № 1-кп/161/1555/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 жовтня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши на підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000186 за обвинувальним актом у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцька, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ,

раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 2 ст. 370 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 1 ст. 366 (в редакції статті від 05.04.2001) КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 2 ст. 370 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 1 ст. 366 (в редакції статті від 05.04.2001) КК України.

Згідно до обвинувального акту, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що майор міліції ОСОБА_6 , обіймаючи з 29.11.2005 (наказ начальника УМВС України у Волинській області №150о/с) посаду оперуповноваженого відділу по боротьбі з корупцією Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління внутрішніх справ у Волинській області (далі УБОЗ УМВС України у Волинській області), будучи службовою особою та відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, що постійно здійснює функції представника влади, в період з 11 по 25 червня 2006 року в м.Луцьку, з метою створення штучного покращення статистичних показників у службовій діяльності і видимості активної боротьби з хабарництвом, свідомо створив обставини та умови, що зумовлюють пропонування та одержання хабара, щоб потім викрити того, хто взяв хабара, схилив особу до давання хабара, організував даний злочин та у подальшому керував його підготовкою і вчиненням, а також вчинив службове підроблення за наступних обставин.

1. ОСОБА_6 , володіючи інформацією про вчинення громадянином ОСОБА_7 підроблення та використання завідомо підроблених документів, а також шахрайських дій, погрожуючи притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинене, якщо останній не погодиться з метою подальшого викриття співробітниками УБОЗ УМВС України у Волинській області знайти в ОСОБА_8 педагогічному чи у Ківерцівському медичному коледжах викладача, якому передати незаконну винагороду - хабар за сприяння у вступі до вказаного навчального закладу, схилив ОСОБА_7 до давання хабара, організував даний злочин та у подальшому керував його підготовкою і вчиненням.

Так, 23.06.2006, діючи за наданими в м. Луцьку порадами та вказівками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернувся до викладача Ківерцівського медичного коледжу ОСОБА_9 , в якого попросив сприяння у вступі до навчального закладу та домовився про зустріч 25.06.2006 і передачу винагороди в розмірі 1600 доларів США.

В подальшому, 23.06.2006 ОСОБА_6 в м.Луцьку продовжував організацію давання хабара, керував діями ОСОБА_7 , спрямованими на давання хабара з метою викриття особи, яка його отримає.

Зокрема, ОСОБА_6 дав ОСОБА_7 вказівку підготувати копії необхідних для вступу документів, визначав тактику дій ОСОБА_7 при даванні хабара, корегував його дії, достовірно знаючи, що викладачем Ківерцівського медичного коледжу ОСОБА_9 . хабар у ОСОБА_7 не вимагається, останній дійсного наміру вступу до медичного коледжу не має, а штучно провокує ОСОБА_9 на одержання грошових коштів в якості хабара.

Після того, 25.06.2006 в м.Луцьку, ОСОБА_6 завершив організацію та підбурювання до давання хабара, організувавши виїзд ОСОБА_7 до м.Ківерці, де приблизно о 12 год. 30 хв., останній, діючи за вказівками ОСОБА_6 , знаючи, що викладачем Ківерцівського медичного коледжу ОСОБА_9 хабар у нього не вимагається, з метою викриття працівниками УБОЗ УМВС України у Волинській області вказаної вище особи як одержувача хабара, в приміщенні Ківерцівського медичного коледжу, за сприяння у вступі до вказаного навчального закладу, передав викладачу ОСОБА_9 грошову винагороду в розмірі 1600 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до долара США на той час становило 8 080 грн. При цьому ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України до кінця, але злочин не було вчинено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 не був службовою особою і не міг з використанням влади чи службового становища виконати якісь дії в інтересах ОСОБА_7 по сприянню останньому у вступі до вказаного вище навчального закладу.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у організації та підбурюванні до закінченого замаху на давання хабара, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4. ст. 27, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України (в редакції статті від 05.04.2001).

2. Окрім того, майор міліції ОСОБА_6 , обіймаючи з 29.11.2005 (наказ начальника УМВС України у Волинській області №150о/с) - посаду оперуповноваженого відділу по боротьбі з корупцією Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління внутрішніх справ у Волинській області (далі УБОЗ УМВС України у Волинській області), будучи службовою особою та відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, що постійно здійснює функції представника влади, в період з 11 по 25 червня 2006 року в м.Луцьку, з метою створення штучного покращення статистичних показників у службовій діяльності і видимості активної боротьби з хабарництвом, свідомо створив обставини та умови, що зумовлюють пропонування та одержання хабара, щоб потім викрити того, хто взяв хабара. Так, володіючи інформацією про вчинення громадянином ОСОБА_7 підроблення та використання завідомо підроблених документів, а також шахрайських дій, погрожуючи притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинене, якщо останній не погодиться з метою подальшого викриття співробітниками УБОЗ УМВС України у Волинській області знайти в Луцькому педагогічному чи у Ківерцівському медичному коледжах викладача, якому передати незаконну винагороду - хабар за сприяння у вступі до вказаного навчального закладу, ОСОБА_6 схилив ОСОБА_7 до давання хабара, організував даний злочин та у подальшому керував його підготовкою і вчиненням.

Так, 23.06.2006, діючи за порадами та вказівками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернувся до викладача Ківерцівського медичного коледжу ОСОБА_9 , в якого попросив сприяння у вступі до навчального закладу та домовився про зустріч 25.06.2006 і передачу винагороди в розмірі 1600 доларів США.

В подальшому, 23.06.2006 ОСОБА_6 в м.Луцьку продовжував організацію давання хабара, керував діями ОСОБА_7 , спрямованими на давання хабара з метою викриття особи, яка його отримає.

Зокрема, ОСОБА_6 дав ОСОБА_7 вказівку підготувати копії необхідних для вступу документів, визначав тактику дій ОСОБА_7 при даванні хабара, корегував його дії, достовірно знаючи, що викладачем Ківерцівського медичного коледжу ОСОБА_9 . хабар у ОСОБА_7 не вимагається, останній дійсного наміру вступу до медичного коледжу не має, а штучно провокує ОСОБА_9 на одержання грошових коштів в якості хабара.

Після того, 25.06.2006 в м.Луцьку, ОСОБА_6 завершив провокацію хабара, тобто свідомо створив як службова особа правоохоронного органу обставини і умови, що зумовлюють одержання хабара, щоб потім викрити того, хто взяв хабара та організував виїзд ОСОБА_7 до м.Ківерці, де приблизно о 12 год. 30 хв., останній діючи за вказівками ОСОБА_6 , знаючи, що викладачем Ківерцівського медичного коледжу ОСОБА_9 хабар у нього не вимагається, з метою викриття працівниками УБОЗ УМВС України у Волинській області вказаної вище особи як одержувача хабара, в приміщенні Ківерцівського медичного коледжу, за сприяння у вступі до вказаного навчального закладу, передав викладачу ОСОБА_9 грошову винагороду в розмірі 1600 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до долара СІЛА на той час становило 8 080 грн. При цьому ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України до кінця, але злочин не було вчинено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 не був службовою особою і не міг з використанням влади чи службового становища виконати якісь дії в інтересах ОСОБА_7 по сприянню останньому у вступі до вказаного вище навчального закладу.

В подальшому, ОСОБА_10 було викрито працівниками правоохоронних органів нібито на одержанні хабара.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у провокації хабара, а саме свідомому створенні службовою особою правоохоронного органу обставин і умов, що зумовлюють пропонування та одержання хабара, щоб потім викрити того, хто взяв хабара, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 370 КК України (в редакції статті від 05.04.2001).

3. Окрім того, 23.06.2006 оперуповноважений УБОЗ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 , з метою здійснення свого злочинного умислу, спрямованого на підбурювання та організацію замаху на давання хабара і провокацію хабара, будучи службовою особою, в приміщенні УБОЗ УМВС України у Волинській області (м.Луцьк, вул. Загородня, 5а) надав ОСОБА_7 . бланк офіційного документу - датовану 25.06.2006 протокол- заяву про вчинений злочин, в яку ОСОБА_7 під диктовку ОСОБА_6 вніс завідомо неправдиве повідомлення про вимагання у нього викладачем Ківерцівського медичного коледжу ОСОБА_9 хабара в розмірі 1600 доларів США за сприяння у вступі до вказаного навчального закладу. Після цього ОСОБА_6 було складено офіційний документ - датований 25.06.2006 протокол пояснень ОСОБА_7 , в який ОСОБА_6 було внесено завідомо неправдиві відомості про дату його складання та про факт вимагання викладачем ОСОБА_9 хабара.

Крім того, оперуповноважений УБОЗ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 , будучи службовою особою, перебуваючи в приміщенні УБОЗ УМВС України у Волинській області (м.Луцьк, вул. Загородня, 5а), склав офіційні документи - датовані 25.06.2006 року протоколи пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , в які вніс завідомо неправдиві відомості про дату складання документів та про факт вимагання викладачем ОСОБА_9 хабара.

Крім того, в липні-серпні 2006 року, усвідомлюючи свої незаконні дії щодо провокації одержання хабара ОСОБА_9 , оперуповноважений УБОЗ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 , будучи службовою особою, з метою приховування скоєних ним злочинів, перебуваючи в приміщенні УБОЗ УМВС України у Волинській області (м.Луцьк, вул.Загородня, 5а), вніс до ряду офіційних документів завідомо неправдиві відомості та склав завідомо неправдиві документи. Так, ОСОБА_6 , незаконно використовуючи оперативно-розшукову справу №29/11/06 під умовною назвою «Вікно», яка перебувала в його провадженні і була заведена 17.03.2006 відносно трьох службових осіб Луцького міськвиконкому, в тому числі і відносно завідуючої відділом субсидій Луцького міськвиконкому ОСОБА_12 , склав датовані 25.06.2006 фіктивні виписки з агентурних заміток АДРЕСА_4 ), план додаткових оперативно-розшукових заходів (реєстраційний №29/4-1268/06), довідки про виконання пунктів плану додаткових заходів (реєстраційні №№29/1- 1269/06 та 29/4-1270/06), план проведення заходів по реалізації матеріалів оперативно-розшукової справи №29/11/06 (реєстраційний №29/4-1448/06), в які вніс завідомо неправдиві дані про нібито одержану інформацію від агента під псевдонімом « ОСОБА_13 » про причетність ОСОБА_9 , як хабарника, до діяльності організованої злочинної групи та виніс завідомо неправдивий офіційний документ - постанову про постановку ОСОБА_9 на додатковий облік по оперативно-розшуковій справі №29/11/06 від 25.06.2006.

Крім того, оперуповноважений УБОЗ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 , будучи службовою особою, в липні 2006 року, в приміщенні УБОЗ УМВС України у Волинській області (м.Луцьк, вул.Загородня, 5а) вніс до офіційних документів робочої справи №124-91 агента «Пекуча» - агентурних заміток №593 та №594 завідомо неправдиві відомості про нібито отриману при зустрічі з агентом під псевдонімом « ОСОБА_13 » інформацію від останньої про вимагання хабарів викладачем Ківерцівського медичного коледжу ОСОБА_9 у співучасті з начальником управління соціального захисту населення Луцького міськвиконкому ОСОБА_14 .

Крім того, в період з 26.09.2004 по жовтень 2006 року оперуповноважений ВДСБЕЗ Луцького МВ УМВС України у Волинській області (з 22.07.2003) та оперуповноважений УБОЗ УМВС України у Волинській області (з 29.11.2005) ОСОБА_6 , будучи службовою особою, в м.Луцьку, вніс до офіційних документів робочої справи №124-91 агента «Пекуча» - оперативних заміток, агентурних повідомлень та довідок завідомо неправдиві відомості про добровільну співпрацю в якості агента ОСОБА_12 з ним як з оперативним уповноваженим ВДСБЕЗ Луцького МВ УМВС України у Волинській області і оперативним уповноваженим УБОЗ УМВС України у Волинській області та вніс завідомо неправдиві відомості про нібито отримання від неї у вказаний період інформації про вчинення злочинів. В дійсності громадянка ОСОБА_12 з правоохоронними органами як агент не співпрацювала і жодної інформації не надавала.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні службового підроблення, а саме внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складанні завідомо неправдивих документів та їх видачі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції статті від 05.04.2001).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. ч. 3, 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 2 ст. 370 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 1 ст. 366 (в редакції статті від 05.04.2001) КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження в цій частині закрити та звільнити обвинуваченого з-під варти.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні погодився з клооптанням прокурора з цих підстав та просив справу закрити.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. ч. 3, 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 2 ст. 370 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 1 ст. 366 (в редакції статті від 05.04.2001) КК України, закриттю виходячи з наступного.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З ч. 4 ст. 286 КПК України вбачається, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з редакції статей, в яких обвинувачується ОСОБА_6 та які діяли станом на 05.04.2001 року, то:

-санкцією ч.ч. 3, 4 ст 27, ч. 2 ст 15, ч. 1 ст. 369 КК України (в редакції статті від 05.04.2001 року) передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох

до п`яти років;

-санкцією ч. 2 ст. 370 КК України (в редакції статті від 05.04.2001 року) передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років;

-санкцією ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції статті від 05.04.2001 року) передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів

доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років з

позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною

діяльністю на строк до трьох років.

Як вбачається з обвинувального акту, реєстру матеріалів кримінального провадження, що досліджувалися в ході судового розгляду, то ОСОБА_6 інкримінуються кримінальне правопорушення (злочин) за період з 2004 року по 2006 рік.

Згідно ч. 2 ст. 44 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання, виконанні завдань загальної і спеціальної превенції.

Як вбачається з обвинувального акту, то ОСОБА_6 є не судимим, в період часу з 2006 року по даний час не вчинив жодного кримінального правопорушення (злочину), з часу інкримінованого кримінального правопорушення пройшло більше п`ятнадцяти років.

Таким чином, суд вважає за можливе, у відповідності до ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені за ч. ч. 3, 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 2 ст. 370 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 1 ст. 366 (в редакції статті від 05.04.2001) КК України.

За таких обставин кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. ч. 3, 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 2 ст. 370 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 1 ст. 366 (в редакції статті від 05.04.2001) КК України підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 372 КПК України, на підставі ст.ст. 44, 49 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000186 від 17.10.2024 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 2 ст. 370 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 1 ст. 366 (в редакції статті від 05.04.2001) КК України закрити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 2 ст. 370 (в редакції статті від 05.04.2001), ч. 1 ст. 366 (в редакції статті від 05.04.2001) КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1