В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке 17.01.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дрогобич Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на посаді стрілець 1 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) 1 стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Стрілець 1 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) 1 стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 29, 35, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 11, 17 Закону України «Про оборону України», діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану 28.05.2024, о 15:30 год., перебуваючи в розташуванні ВЧ НОМЕР_1 НГУ, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи об`єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних підстав, відкрито відмовився виконати наказ (бойове розпорядження) начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.05.2024 № 50/2/1/2-2518дск-Е, щодо вибуття о 05:00 год. 29.05.2024, в складі зведеного взводу 26п, для подальшого оперативного підпорядкування командиру ОТУ «Луганськ» ОСУВ «Хортиця», доведений йому заступником командира ВЧ НОМЕР_1 НГУ майором ОСОБА_6 .

В подальшому, стрілець 1 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) 1 стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_1 НГУ, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 29, 35, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 11, 17 Закону України «Про оборону України», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану 29.05.2024, о 05:00 год., перебуваючи в розташуванні ВЧ НОМЕР_1 НГУ, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи об`єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних підстав, відкрито відмовився виконати наказ (бойове розпорядження) командира ВЧ НОМЕР_1 НГУ № БР-33 від 28.05.2024 № 50/115/2-116дск, щодо вибуття о 05:00 год. 29.05.2024, в складі зведеного взводу 26п, для подальшого оперативного підпорядкування командиру ОТУ «Луганськ» ОСУВ «Хортиця», доведений йому заступником командира ВЧ НОМЕР_1 НГУ майором ОСОБА_6 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, тобто непокора відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Вказані дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.402 КК України, як непокора відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

26.07.2024 до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 26.07.2024 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України визнав та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 26.07.2024 вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання. Так, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також взято до уваги інтереси суспільства, наявність суспільного інтересу у забезпеченні швидшого судового провадження, з урахуванням особи підозрюваного, а саме: раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, бажає продовжити вйськову службу, з урахуванням положень ст.ст. 50, 51, 52, 63, 65, 66, 75, 76 Кримінального кодексу України сторона обвинувачення узгодила з підозрюваним покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме: враховуючи санкцію вказаної статті, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Поряд з цим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини цієї справи, на підставі ст. 75 КК України, сторони узгодили клопотати перед судом щодо прийняття рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до відповідного уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно погоджується на призначення йому обумовленого сторонами угоди вищевказаного покарання.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, - кваліфіковано вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 26.07.2024 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення, вказує на кваліфікацію діяння за ч. 4 ст.402 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 , визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 26.07.2024 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ст.65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 , може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 26 липня 2024 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_7 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 Кримінального кодексу України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого, належить скасувати, звільнивши обвинуваченого з-під варти в залі суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 липня 2024 року укладеної між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000231 від 17.01.2023.

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати.

ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти у залі суду.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1