Провадження № 1-кп/761/3737/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000581 від 14.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про закриття кримінального провадження № 0000581 від 14.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

В обгрунтування клопотання вказав, що слідчий відділом Шевченківського УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000581, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 серпня 2011 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , погрожуючи застосуванням предмета схожого на пістолет працівникам кафе ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , намагаючись заволодіти грошима які належать ФОП ОСОБА_7 ,. висловив вимогу про передачу йому вказаних грошей. В обстановці що склалась ОСОБА_5 . ОСОБА_6 сприйняли вказану погрозу як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.

Так, 30 серпня 2011 року СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, порушено кримінальну справу 10-27584, по факту вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

14 січня 2013 року кримінальна справа внесена до ЄРДР та їй наданий номер 0000581.

10 вересня 2011 року в ході допиту свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дала наступні покази: навчається в Київському університеті імені Бориса Грінченка , факультет практична психологія, на четвертому курсі. Навчається на денній формі навчання, а тому одночасно з навчанням офіційно працює офіціанткою в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташоване по в: АДРЕСА_1 . Працює за графіком з 16 години дня до 23 години ночі, вдень навчається. З 15 серпня по 28 серпня 2011 року, працювала на нічних змінах, тобто з 20 години вечору до 08 години ранку наступного дня. В її обов`язки, як офіціантки входить прийняття замовлень від відвідувачів та їх обслуговування, підтримання чистоти та порядку в приміщенні кафе. Саме кафе мас дві поверхи. На першому поверсі знаходиться літня тераса, а в ін, мийка, підвальному приміщенні, кухонна кімната, мийка, складове приміщення, чотири зали, а також кабінет адміністратора Так, 22 серпня 2011 року, до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вона заступила на нічну зміну та весь час перебувала на своє му робочому місці. Приблизно, о 04 годині 40 хвилин, вона перебувала біля бару за барною стійкою та робила там прибирання. Відвідувачі в цей час були тільки на літній терасі. В цей час, стоячи за стійкою, вона нахилилася до низу, щоб там прибрати, та коли піднялася, то побачила, що біля барної стійки стоїть раніше незнайомий їй чоловік, який підійшов непомітно та в правій й. ого руці вона побачила предмет схожий на пістолет, який до половини знаходився закутаним в рукав, а друга його половина була висунута назовню з-під рукаві. На голові в чоловіка був одягнений жіночий чулок тілесного кольору, а зверху нього накинутий капішон. Чоловік їй відразу сказав наступну фразу: « Стій та мовчи «сука». Вона поглянувши на нього, злякалася та відразу вибігла із-за барної стійки та побігла на склад, який знаходився за баром, через кухон ну кімнату. Чоловік побіг за нею. Коли вона забігла на склад, там знаходився повар ОСОБА_10 , яка перебирала овочі та бармен ОСОБА_11 , яка рахувала товар, то відразу крикнула ОСОБА_11 «тікай». В цей час до складу забіг чоловік з пістолет в руці на сказав нам «стояти». Вони відразу забігли до роздягальної кімнати, яка знаходилася в кінці приміщення складу та намагалися зачинити за собою двері, але чоловік не дав їм можливості їх повністю закрити, він потягнув ручку дверей на себе і вони повністю відчинилися. Знаходячись в роздягальній кімнаті, в якій вони в трьох майже вмістилися, так як, вона була дуже маленька, через відчинені двері чоловік направив в їх сторону свій пістолет на наказав «підняти всім свої руки до гори, де телефони, викинути їх на підлогу». ОСОБА_12 відразу викинула свій телефон на підлогу, так як, вона тримала його в своїх руках, та чоловік відразу штовхнув його до під полицю. ОСОБА_11 повідомила, що телефону в неї немає, а її телефон знаходився в мене у внутрішні й кишені, але повідомила чоловікові, що його в мене з собою немає. Він не довірив нам, сказав, що ми «брешемо», але я відповіла, що перед заступанням на зміну, ми здаємо свої телефони до сейфу, так як, під час роботи нам заборонено ними користуватися. Тоді чоловік начебто нам повірив та більше цього не вимагав. Потім, стоячи з піднятими в гору руками, чоловік запитав у них, хто є на зміні крім нас, та хто є на ній старшим. ОСОБА_11 відповіла, що старшим на зміні є адміністратор. Тоді чоловік запитав, де він знаходиться, на що ОСОБА_11 відповіла, що зараз він перебуває в кабінеті на другому поверсі. Він не повірив нам, сказавши, що він його не бачив, коли заходив. Потім чоловік запитав, в кого знаходяться ключі від сейфу, та ОСОБА_11 відповіла, що вони знаходяться в адміністратора. Далі він запитав, хто із нас які посади займає, скільки працівників є Зараз на зміні та чи є люди в залах кафе. Вона відповіла, що працює офіціантом, що це є повар та бармен та є ще адміністратор, всього їх на зміні чотири чоловіки. Також вона повідомила, що двоє людей знаходяться на літній терасі, знизу нікого немає. Тоді чоловік запитав, як покликати сюди адміністратора, на що ОСОБА_13 відповіла, що ніяк не можна, він сам прийде. Весь час перебуваючи в роздягальній кімнаті, чоловік забороняв нам поглядати на нього, та стоячи перед ним, ми дивилися до низу. Після цього, він наказав їм вийти з роздягальної кімнати і наказав, щоб вони пройшли до кухонної кімнати і повернулися лицем до стіни. Вийшовши з кімнати вони пройшли до кухні та стали лицем до стіни, держачи свої руки до гори. Коли вони стояли лицем до стіни, то чоловік їх обшукав на наявність телефонів, але нічого не знайшов та запитав, як звати адміністратора, чи це не той чоловік в окулярах. Вони відповіли, що так. Потім, він наказав зайти до приміщення комірки ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , яка знаходилася в кухонній кімнаті. Коли вони зайшли, він спробував зачинити двері комірки, але двері не зачинялися на замок, а тому він наказав їм вийти з неї. Я в цей час знаходилася біля стіни, повернувшись вже боком до чоловіка. Він весь час тримав направлений в нашу сторону пістолет, не опускаючи його. Коли ОСОБА_15 та ОСОБА_11 вийшли з комірки, він наказам їм всім підійти до шторок, які висіли між кухонною кімнатою та входом в приміщення бару. Підійшовши до шторок, чоловік через них подивився приміщення бару, чи не прийшов до нього адміністратор. Чоловік стояв лицем до шторок та поглядав через них, а вони стояли з боку від нього, і він весь час повертався до них та споглядав. Потім чоловік наказав, повідомити номер телефону адміністратора, але ОСОБА_13 відповіла, що вони його не знають. Він не повірив їм та сказав, що ми його обманюємо. В черговий раз, коли чоловік поглянув через шторки, то вигукнув слово «стій» і відразу вибіг через шторки до приміщення бару. Ми залишилися стояти на місці. Майже весь час, коли з ними знаходився чоловік, вони тримали свої руки піднятими до гори. Як тільки чоловік вибіг, вона почула глухий звук, схожий на постріл. ОСОБА_13 ізідразу дістала свій телефон набравши номер, викликала міліцію. Приблизно через три хвилин до кухонної кімнати зайшов працівник міліції в форменому одязі, який запитав, де чоловік з пістолетом. Я відповіла, що він його тут немає, він кудись вибіг. Потім, ми всі разом піднялися на другий поверх до літньої тераси, де побачили ще двох працівників міліції. ОСОБА_13 побачила, як до приміщення кафе, з вулиці, зайшов адміністратор, який нічого нам те сказавши, присів за один із столиків. ОСОБА_13 помітила, що він був чимось збентежений, він весь час нервував. Через деякий час приїхав інший наряд міліції, › кому вони дали письмові пояснення, про те, що відбулося. Потім, ми в звичному порядку продовжили працювати. Чоловікові, який погрожував їм пістолетом на викляд було приблизно 25-27 років, високого зросту, повної тіло будови, був одягнений в сині джинсові штани, кофта чорно- білого кольору на замку в клітинку середнього розміру, з накинутим капюшоном на голову, а під ним на голові був натягнутий жіночий чулок тілесного кольору, взутий він був в кросівки білого кольору. Раніше цього чоловіка ОСОБА_13 не бачила та його не знає, хто це міг бути їй також не відомо. При зустрічі ОСОБА_13 зможе впізнати даного чоловіка. ОСОБА_13 повідомити, що фізичної та матеріальної шкоди особисто їй від вказаного чоловіка завдано не було. Також, ніякого матеріального збитку кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в дій чоловіка завдано також не було.

10 вересня 2011 року в ході. допиту свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дала наступні покази: навчається в Київському університеті імені Бориса Грінченка , факультет практична психологія, на четвертому курсі. Навчається на денній формі навчання, а тому одночасно з навчанням офіційно працює офіціанткою в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташоване по в: АДРЕСА_1 . Працює за графіком з 16 години дня до 23 години ночі, вдень навчається. З 15 серпня по 28 серпня 2011 року, працювала на нічних змінах, тобто з 20 години вечору до 08 години ранку наступного дня. В її обов`язки, як офіціантки входить прийняття замовлень від відвідувачів та їх обслуговування, підтримання чистоти та порядку в приміщенні кафе. Саме кафе мас дві поверхи. На першому поверсі знаходиться літня тераса, а в ін, мийка, підвальному приміщенні, кухонна кімната, мийка, складове приміщення, чотири зали, а також кабінет адміністратора. Так, 22 серпня 2011 року, до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вона заступила на нічну зміну та весь час перебувала на своє му робочому місці. Приблизно, о 04 годині 40 хвилин, вона перебувала біля бару за барною стійкою та робила там прибирання. Відвідувачі в цей час були тільки на літній терасі. В цей час, стоячи за стійкою, вона нахилилася до низу, щоб там прибрати, та коли піднялася, то побачила, що біля барної стійки стоїть раніше незнайомий їй чоловік, який підійшов непомітно та в правій й. ого руці вона побачила предмет схожий на пістолет, який до половини знаходився закутаним в рукав, а друга його половина була висунута назовні з-під рукаві. На голові в чоловіка був одягнений жіночий чулок тілесного кольору, а зверху нього накинутий капюшон. Чоловік їй відразу сказав наступну фразу: « Стій та мовчи «сука». Вона поглянувши на нього, злякалася та відразу вибігла із-за барної стійки та побігла на склад, який знаходився за баром, через кухонну кімнату. Чоловік побіг за нею. Коли вона забігла на склад, там знаходився повар ОСОБА_10 , яка перебирала овочі та бармен ОСОБА_11 , яка рахувала товар, то відразу крикнула ОСОБА_11 «тікай». В цей час до складу забіг чоловік з пістолет в руці на сказав нам «стояти». Вони відразу забігли до роздягальної кімнати, яка знаходилася в кінці приміщення складу та намагалися зачинити за собою двері, але чоловік не дав їм можливості їх повністю закрити, він потягнув ручку дверей на себе і вони повністю відчинилися. Знаходячись в роздягальній кімнаті, в якій вони в трьох майже вмістилися, так як, вона була дуже маленька, через відчинені двері чоловік направив в їх сторону свій пістолет на наказав «підняти всім свої руки до гори, де телефони, викинути їх на підлогу». ОСОБА_12 відразу викинула свій телефон на підлогу, так як, вона тримала його в своїх руках, та чоловік відразу штовхнув його до під полицю. ОСОБА_11 повідомила, що телефону в неї немає, а її телефон знаходився в мене у внутрішні й кишені, але повідомила чоловікові, що його в мене з собою немає. Він не довірив нам, сказав, що ми «брешемо», але я відповіла, що перед заступанням на зміну, ми здаємо свої телефони до сейфу, так як, під час роботи нам заборонено ними користуватися. Тоді чоловік начебто нам повірив та більше цього не вимагав. Потім, стоячи з піднятими в гору руками, чоловік запитав у них, хто є на зміні крім нас, та хто є на ній старшим. ОСОБА_11 відповіла, що старшим на зміні є адміністратор. Тоді чоловік запитав, де він знаходиться, на що ОСОБА_11 відповіла, що зараз він перебуває в кабінеті на другому поверсі. Він не повірив нам, сказавши, що він його не бачив, коли заходив. Потім чоловік запитав, в кого знаходяться ключі від сейфу, та ОСОБА_11 відповіла, що вони знаходяться в адміністратора. Далі він запитав, хто із нас які посади займає, скільки працівників є Зараз на зміні та чи є люди в залах кафе. Вона відповіла, що працює офіціантом, що це є повар та бармен та є ще адміністратор, всього їх на зміні чотири чоловіки. Також вона повідомила, що двоє людей знаходяться на літній терасі, знизу нікого немає. Тоді чоловік запитав, як покликати сюди адміністратора, на що ОСОБА_13 відповіла, що ніяк не можна, він сам прийде. Весь час перебуваючи в роздягальній кімнаті, чоловік забороняв нам поглядати на нього, та стоячи перед ним, ми дивилися до низу. Після цього, він наказав їм вийти з роздягальної кімнати і наказав, щоб вони пройшли до кухонної кімнати і повернулися лицем до стіни. Вийшовши з кімнати вони пройшли до кухні та стали лицем до стіни, держачи свої руки до гори. Коли вони стояли лицем до стіни, то чоловік їх обшукав на наявність телефонів, але нічого не знайшов та запитав, як звати адміністратора, чи це не той чоловік в окулярах. Вони відповіли, що так. Потім, він наказав зайти до приміщення комірки ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , яка знаходилася в кухонній кімнаті. Коли вони зайшли, він спробував зачинити двері комірки, але двері не зачинялися на замок, а тому він наказав їм вийти з неї. Я в цей час знаходилася біля стіни, повернувшись вже боком до чоловіка. Він весь час тримав направлений в нашу сторону пістолет, не опускаючи його. Коли ОСОБА_15 та ОСОБА_11 вийшли з комірки, він наказам їм всім підійти до шторок, які висіли між кухонною кімнатою та входом в приміщення бару. Підійшовши до шторок, чоловік через них подивився приміщення бару, чи не прийшов до нього адміністратор. Чоловік стояв лицем до шторок та поглядав через них, а вони стояли з боку від нього, і він весь час повертався до них та споглядав. Потім чоловік наказав, повідомити номер телефону адміністратора, але ОСОБА_13 відповіла, що вони його не знають. Він не повірив їм та сказав, що ми його обманюємо. В черговий раз, коли чоловік поглянув через шторки, то вигукнув слово «стій» і відразу вибіг через шторки до приміщення бару. Ми залишилися стояти на місці. Майже весь час, коли з ними знаходився чоловік, вони тримали свої руки піднятими до гори. Як тільки чоловік вибіг, вона почула глухий звук, схожий на постріл. ОСОБА_13 відразу дістала свій телефон набравши номер, викликала міліцію. Приблизно через три хвилин до кухонної кімнати зайшов працівник міліції в форменому одязі, який запитав, де чоловік з пістолетом. Я відповіла, що він його тут немає, він кудись вибіг. Потім, ми всі разом піднялися на другий поверх до літньої тераси, де побачили ще двох працівників міліції. ОСОБА_13 побачила, як до приміщення кафе, з вулиці, зайшов адміністратор, який нічого нам те сказавши, присів за один із столиків. ОСОБА_13 помітила, що він був чимось збентежений, він весь час нервував. Через деякий час приїхав інший наряд міліції, › кому вони дали письмові пояснення, про те, що відбулося. Потім, ми в звичному порядку продовжили працювати. Чоловікові, який погрожував їм пістолетом на вигляд було приблизно 25-27 років, високого зросту, повної тіло будови, був одягнений в сині джинсові штани, кофта чорно- білого кольору на замку в клітинку середнього розміру, з накинутим капюшоном на голову, а під ним на голові був натягнутий жіночий чулок тілесного кольору, взутий він був в кросівки білого кольору. Раніше цього чоловіка ОСОБА_13 не бачила та його не знає, хто це міг бути їй також не відомо. При зустрічі ОСОБА_13 зможе впізнати даного чоловіка. ОСОБА_13 повідомити, що фізичної та матеріальної шкоди особисто їй від вказаного чоловіка завдано не було. Також, ніякого матеріального збитку кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в дій чоловіка завдано також не було.

20 вересня 2011 року в ході допиту свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дала наступні покази: навчається в Київському університеті імені Бориса Грінченка , факультет практична психологія, на четвертому курсі. Навчається на денній формі навчання, а тому одночасно з навчанням офіційно працює офіціанткою в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташоване по АДРЕСА_1 . Працює за графіком з 16 години дня до 23 годин и ночі, вдень навчається. З 15 серпня по 28 серпня 2011 року, працювала на нічних змінах, тобто з 20 години вечору до 08 години ранку наступного дня. В її обов`язки, як офіціантки входить прийняття замовлень від відвідувачів та їх обслуговування, підтримання чистоти та порядку в приміщенні кафе. Саме кафе має два поверхи. На першому поверсі знаходиться літня тераса, а в ін, мийка, підвальному приміщенні, кухонна кімната, мийка, складове приміщення, чотири зали, а також кабінет адміністратора Так, 22 серпня 2011 року, до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вона заступила на нічну зміну та весь час перебувала на своєму робочому місці. Приблизно, о 04 годині 40 хвилин, вона перебувала біля бару за барною стійкою та робила там прибирання. Відвідувачі в цей час були тільки на літній терасі. В цей час, стоячи за стійкою, вона нахилилася до низу, щоб там прибрати, та коли піднялася, то побачила, що біля барної стійки стоїть раніше незнайомий їй чоловік, який підійшов непомітно та в правій його руці вона побачила предмет схожий на пістолет, який до половини знаходився закутаним в рукав, а друга його половина була висунута назовні з-під рукава. На голові в чоловіка був одягнений жіночий чулок тілесного кольору, а зверху нього накинутий капюшон. Чоловік їй відразу сказав наступну фразу: « Стій та мовчи «сука». Вона поглянувши на нього, злякалася та відразу вибігла із-за барної стійки та побігла на склад, який знаходився за баром, через кухонну кімнату. Чоловік побіг за нею. Коли вона забігла на склад, там знаходився повар ОСОБА_10 , яка перебирала овочі та бармен ОСОБА_11 , яка рахувала то вар, то відразу крикнула ОСОБА_11 «тікай». В цей час до складу забіг чоловік з пістолет в руці на сказав нам «стояти». Вони відразу забігли до роздягальної кімнаті, яка знаходилася в кінці приміщення складу та намагалися зачинити за собою двері, але чоловік не дав їм можливості їх повністю закрити, він потягнув ручку дверей на себе і вони повністю відчинилися. Знаходячись в роздягальній кімнаті, в якій вони в трьох майже вмістилися, так як, вона була дуже маленька, через відчинені двері чоловік направив в їх сторону свій пістолет на наказав «підняти всім свої руки до гори, де телефони, викинути їх на підлої у». ОСОБА_12 відразу викинула свій телефон на підлогу, так як, вона тримала його в своїх руках, та чоловік відразу штовхнув його до під полицю. ОСОБА_11 повідомила, що телефону в неї немає, а її телефон знаходився в мене у внутрішній кишені і, але повідомила чоловікові, що його в мене з собою немає. Він не повірив нам, сказав, що ми «брешемо», але я відповіла, що перед заступанням на зміну, ми здаємо свої телефони до сейфу, так як, під час роботи нам заборонено ними користуватися. Тоді чоловік начебто нам повірив та більше цього не вимагав. Потім, стоячи з піднятими в гору руками, чоловік запитав у них, хто є на зміні крім нас, та хто є на ній старшим. ОСОБА_11 відповіла, що старшим на зміні є адміністратор. Тоді чоловік запитав, де він знаходиться, на що ОСОБА_11 відповіла, що зараз він перебуває в кабінеті на другому поверсі. Він не повірив нам, сказавши, що він його не бачив, коли заходив. Потім чоловік запитав, в кого знаходяться ключі від сейфу, та ОСОБА_11 відповіла, що вони знаходяться в адміністратора. Далі він запитав, хто із нас які посади займає, скільки працівників є зараз на зміні та чи є люди в залах кафе. Вона відповіла, що працює офіціанткою, що це є повар та бармен та є ще адміністратор, всього їх на зміні чотири чоловіки. Також вона повідомила, що лише двоє людей знаходяться на літній терасі, знизу нікого немає. Тоді чоловік запитав, як покликати сюди адміністратора, на що ОСОБА_13 відповіла, що ніяк не можна, він сам прийде. Весь час перебуваючи в роздягальній кімнаті, чоловік забороняв нам поглядати на нього, та стоячи перед ним, ми дивилися до низу. Після цього, він наказав їм вийти з роздягальної кімнати і наказав, щоб вони пройшла й до кухонної кімнати і повернулися лицем до стіни. Вийшовши з кімнати вони пройшли до кухні та стали лицем до стіни, держачи свої руки до гори. Коли вони стояли лицем до стіни, то чоловік їх обшукав на наявність телефонів, але нічого не знайшов та запитав, як звати адміністратора, чи це не той чолові к в окулярах. Вони відповіли, що так. Потім, він наказав зайти до приміщення комірки ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , яка знаходилася в кухонній кімнаті. Коли вони зайшли, він спробував зачинити двері комірки, але двері не зачинялися на замок, а тому він наказав їм вийти з неї. Я в цей час знаходилася біля стіни, повернувшись вже боком до чоловіка. Він весь час тримав направлений в нашу сторону пістолет, не опускаючи його. Коли ОСОБА_15 та ОСОБА_11 вийшли з комірки, він наказав їм всім підійти до шторок, які висіли між кухонною кімнатою та входом в приміщення бару. Підійшовши до шторок, чоловік через них подивився приміщення бару, чи не прийшов до нього адміністратор. Чоловік стояв лицем до шторок та поглядав через них, а вони стояли з боку від нього, і він весь час повертався до них та споглядав. Потім чоловік наказав, повідомити номер телефону адміністратора, але ОСОБА_13 відповіла, що вони його не знаю-. Він не повірив їм та сказав, що ми його обманюємо. В черговий раз, коли чоловік поглянув через шторки, то вигукнув слово «стій» і відразу вибіг через шторки до приміщення бару. Ми залишилися стояти на місці. Майже весь час, і коли з ними знаходився чоловік, вони тримали свої руки піднятими до гори. Як тільки чоловік вибіг, вона почула глухий звук, схожий на постріл. ОСОБА_13 відразу дістала свій телефон набравши номер, викликала міліцію. Приблизно через три хвилин до кухонної кімнати зайшов працівник міліції в форменому о2 тязі, який запитав, де чоловік з пістолетом. Я відповіла, що він його тут немає, він кудись вибіг. Потім, ми всі разом піднялися на другий поверх до літньої тераси, де побачили ще двох працівників міліції. Далі ОСОБА_13 побачила, що до приміщення кафе, з вулиці, зайшов адміністратор, який нічого нам не сказавши, присів за один із столиків. ОСОБА_13 помітила, що він був чимось збентежений, він весь час нервував. Через деякий час приїхав інший наряд міліції, якому вони дали письмові пояснення, про те, що відбулося. Чоловікові, який погрожував пістолетом на вигляд було приблизно 25-27 років, високого зросту, повної тіло будови, був одягнений в сині джинсові штани, кофта чорно-білого кольору на замку в клітинку середнього розміру, з накинутим капюшоном на голову, а під ним на голові був натягнутий жіночий чулок тілесного кольору, взутий він був в кросівки білого кольору. Раніше цього чоловіка вона не бачила та його не знаю, хто це міг бути їй також не відомо.

28 вересня 2011 року в ході допиту свідок ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дав наступні покази: з березня місяця 2011 року по теперішній час працює адміністратором в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташоване по АДРЕСА_1 . Працює за графіком, який постійно змінюється, може заступити на денну зміну або в нічну зміну, буває по різному. В обов`язки, як адміністратора, входить організація роботи закладу, контроль за роботою персоналу кафе. Саме кафе має два поверхи. На першому поверсі знаходиться барне приміщення, кухонна кімната, мийка, складове приміщення, чотири зали, а також кабінет адміністратора. На другому поверсі знаходиться один зал - літня тераса. Так, з 21 серпня 2011 року на 22 серпня 2011 року, з 21 години 00 хвилин до ранку наступного дня він заступив на свою нічну зміну та весь час знаходився на своєму робочому місці. Приблизно з 03 години 30 хвилин ночі в кабінеті адміністратора займався заповненнями звітових документів. Потім, він закінчив свої підрахунки та приблизно о 04 годині 40 хвилин вийшов з кабінету адміністратора і направився до барної стійки, але не доходячи до неї метрів за два, він побачив невідомого раніше чоловіка, який побачивши його вийшов з за шторок, через які був вхід до кухонної кімнати. Чоловік знаходився на відстані приблизно чотири метри від нього. На лице чоловіка було одягнуто жіночий чулок тілесного кольору, а зверху на голові накинутий капюшон. Чоловік наставив на нього предмет схожий на пістолет, який він держав в своїй руці та сказав наступні слова: « Стій , іди сюди». Потім він чомусь злякався даного чоловіка та не реагуючи на його слова відразу розвернувся та побіг по сходах на другий поверх на літню терасу, де знаходилися двері на вихід з кафе, щоб вибігти на вулицю та покликати когось на допомогу. Коли він біг від чоловіка по східцях, то почув позаду себе один звук схожий на постріл з пневматичного пістолету. Вибігши з кафе на вулицю ві н побіг далі до вулиці Хрещатик через Майдан Незалежності , щоб знайти вже працівників міліції та повідомити їм про невідомого чоловіка з пістолетом. Не добігши до вулиці Хрещатик , на своєму шляху він зустрів працівників міліції в форменому одязі та повідомив їм про те, що в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому він працює адміністратором знаходиться невідомий йому чоловік з пістолетом в руці. Потім він разом з працівниками міліції направилися до самого кафе, але коли вони прийшли, працівники міліції оглянули приміщення кафе, невідомого чоловіка там вже не було, куди він зник мені було невідомо. Вже пізніше він ді знався, що невідомий чоловік, після того як він вибіг з кафе, теж вибіг з кафе за ним та зник в невідомому напрямку. Потім працівники міліції прийняли від нього та інших працівників персоналу кафе пояснення, була викликана слідчо-оперативна група, по приїзду якої вони додатково дали свої пояснення про подію, що трапилася, було оглянуто приміщення кафе, ніяких можливих куль від пострілу знайдено не було, на стінах кафе та в інших місцях пошкодження майна кафе виявлено не було. Хто це міг бути за чоловік він не знає, нікого не підозрює. Раніше цю особу він ніде не бачив та не зустрічав. Зазначеному чоловікові на вигляд було приблизно 25-30 років, високого зросту, середньої тіло будови, був одягнений в сині джинсові штани, кофта чорно-білого кольору на замку в клітинку середнього розміру, з накинутим капюшоном на голову, а під ним на голові був одягнутий жіночий чулок тілесного кольору, взутий він був в кросівки білого кольору. При зустрічі вказаного чоловіка впізнати не зможе. Також додав, що описаний чоло вік в цю ж ніч, приблизно між першою та другою годиною ночі заходив до приміщення кафе та спускався на перший поверх до туалетної кімнати, в приміщенні він довго не знаходився, ніякого замовлення не замовляв, після чого пішов на вихід з кафе. Чи був в нього в цей час на голові одягнутий жіночий чулок, та пістолет я не пам`ятаю. Додав, що фізичної та матеріальної шкоди особисто йому від вказаного чоловіка завдано не було. Також, ніякого матеріального збитку кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в дій чоловіка завдано також не було.

25 червня 2014 року в ході допиту свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дала наступні покази: навчається на денній формі навчання, а тому одночасно з навчанням офіційно працювала офіціанткою в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по АДРЕСА_1 . Працювала за графіком з 16 години дня до 23 години ночі, вдень навчаюся. З 15 серпня по 28 серпня 2011 року, працювала на нічних змінах, тобто з 20 години вечору до 08 години ранку наступного дня. В її обов`язки, як офіціантки входило прийняття порядку в від відвідувачів та обов`язку, підтримання чистоти та знаходиться барне приміщення, знаходить приміщенні кафе. На першому поверсі кухонна кімната, мийка, складове приміщення, чотири зали, а також кабінет адміністратора. На другом, поверсі в нас знаходиться один зал - літня тераса. Так, 22 серпня 2011 року, вона заступила на нічну зміну офіціанткою в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташоване по АДРЕСА_1 та весь час перебувала на своєму робочому місці. Приблизно, о 04 годині 40 хвилин, вона перебувала біля бару за барною стійкою та робила там прибирання. Відвідувачі в цей час були тільки на літній терасі. В цей час, стоячи за стійкою, вона нахилилася до низу, щоб там прибрати, та коли піднялася, то побачила, що біля барної стійки стоїть раніше незнайомий їй чоловік, який підійшов непомітно для мене, та в правій його руці вона побачила предмет схожий на пістолет, який до половини знаходився закутаним в рукав, а друга його половина була висунута назовні з-під рукава. На голові в чоловіка був одягнений жіночий чулок тілесного кольору, а зверху нього накинутий капюшон. Чоловік їй відразу сказав наступну фразу: « Стій та мовчи «сука». Далі він запитав, хто і які посади займає, скільки працівників є зараз на зміні та чи є люди і в залах кафе. Вона відповіла, що працює офіціанткою, що це є повар та бармен і та є ще адміністратор, всього на зміні чотири чоловіки. Також вона повідомила, що лише двоє людей знаходяться на літній терасі, знизу нікого немає , тоді чоловік запитав, як покликати сюди адміністратора, на що вона відповіла, що ніяк не може, він сам прийде. Весь час перебуваючи в роздягальній кімнаті, « 0ловік забороняв поглядати на нього, та стоячи перед ним, вони дивилися до низу. Після цього, він наказав вийти з роздягальної кімнати і наказав, щоб пройти до кухонної кімнати і повернулися лицем, чоловік їх обшукав на наявність в нас телефонів, але кухні та стали лицем до стіни, держачи свої руки до гори. Коли вони стояли нічого не знайшов та запитав, як звати адміністратора, чу! це не той чоловік в окулярах. Вони відповіли, що так. Потім, він наказав зайти до приміщення комірки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які знаходилася в кухонній кімнаті. Чоловікові, який погрожував пістолетом на вигляд було приблизно 25-27 років, високого зросту, повної тіло будо ви, був одягнений в сині джинсові штани, кофта чорно-білого кольору на замку в клітинку середнього розміру, з накинутим капюшоном на голову, а під ним на голові був натягнутий жіночий чулок тілесного кольору, взутий він був в кросівки білого кольору. Раніше цього чоловіка вона не бачила та його не знає, хто це міг бути не відомо.

В ході досудового розслідування було отримано відеозаписи камер спостереження, які встановлені у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по АДРЕСА_1 . Під час перегляду відеозаписів з камер спостереження які встановлені у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по АДРЕСА_1 встановлено, що 22.08.2011 о 04:45:31 до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , заходить особа, чоловічої статті, яка одягнена у кросівки світлого кольору, темні штани чорно-білу кофту у клітинку, з капюшоном на голові та рюкзаком на спині, у руках особа тримає предмет чорного кольору, який візуально схожий на пістолет. В подальшому особа проходить приміщення кафе. В подальшому невідома особа супроводжує трьох працівників кафе, при чому направляючи зброю на них, вишиковує їх в лінію, а в подальшому відпускає та йде з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по АДРЕСА_1 .

Посилаючись на викладене, враховуючи, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 10 років, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні закінчилися, прокурор просив винести ухвалу про закриття кримінального провадження № 0000581 від 14.01.2013 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000581 від 14.01.2013, заслухавши прокурора, суд дійшов до наступного висновку.

Так, слідчий відділом Шевченківського УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000581, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Під час проведення досудового розслідування особу, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлено та жодній особі про підозру не повідомлено.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

З урахуванням вищевикладеного, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України являється тяжким злочином.

Нормою п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Аналіз вказаної норми процесуального законодавства свідчить про те, що закриття кримінального провадження можливе виключно за наявності двох обставин: 1) якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення; 2) у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, які є взаємозалежними та повинні існувати в поєднані між собою. Тобто законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Дана правова позиція викладена в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 23.02.2021 (справа 397/42/20).

Під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000581 від 14.01.2013 особа, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлена, жодній особі про підозру не повідомлено.

Таким чином, оскільки у даному кримінальному провадженні закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, під час досудового розслідування не встановлена особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, тому заявлене клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.

Керуючись п. 3-1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва

ОСОБА_4 - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000581 від 14.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1