УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000449 від 02.09.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красноріченське Кремінського району Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2011 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в :

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000449 від 02.09.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000449 від 02.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

10.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри повідомленої ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема даними: протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.09.2024 та схемою до нього; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколу слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 ; протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 ; висновків судово-медичних експертиз, експертизи технічного стану транспортного засобу, автотехнічної експертизи; висновку судової токсикологічної експертизи щодо встановлення наявності стану алкогольного сп`яніння та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявні ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тому, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не є достатніми для запобігання вказаним ризикам, оскільки лише перебування ОСОБА_4 під вартою зможе забезпечити запобігання можливості переховування останнього від органу досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, та спробі перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, з мотивів у ньому наведених, просила його задовольнити.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив про те, що ризики можливої неналежної процесуальної поведінки підозрюваного наведені формально та нічим не підтверджені, ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину, яку виховує самостійно, працює, співпрацює з органами досудового розслідування та демонструє сумлінну процесуальну поведінку, у зв`язку із чим просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вислухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000449 від 02.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

10.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

З додатків, долучених слідчим до клопотання, а саме з даних, що містяться в протоколах слідчих дій, копії яких долучені до клопотання, вбачається, що наявні достатні дані, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому підозра є обґрунтованою та слідчий суддя не бачить у висновках прокурора про обґрунтованість підозри, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного.

З`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 на які послався слідчий у клопотанні, а прокурор підтримав під час судового засідання, слідчий суддя враховує, те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність, яких має оцінюватись у сукупністю з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

При цьому, враховуючи вагомість доказів щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, міру покарання, яка загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні цього кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає не доведеними ризик неправомірної процесуальної поведінки.

Слід зауважити, що відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» та рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Так ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке мало місце 01.09.2024, разом із тим, як убачається матеріалів долучених до клопотання, останній демонструє сумлінну процесуальну поведінку, не дивлячись на тривалий час перебування у статусі свідка та усвідомлюючи міру покарання, яка може бути йому призначена, не вжив заходів для ухилення від органу досудового розслідування, прибув до суду по першому виклику, крім того, ОСОБА_4 самостійно виховує малолітню дитину, що підтверджено матеріалами, які долучені у судовому засіданні стороною захисту, а тому на переконання суду, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, шляхом неявок для проведення слідчих дій за його участі та в судові засідання є маловірогідним.

Посилання на ризик незаконного впливу на свідків є надуманим, оскільки не доведений жодними даними, враховуючи позицію підозрюваного щодо визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім того, на переконання суду вказаний ризик можливо невілювати шляхом покладення на підозрюваного ОСОБА_4 відповідного додаткового обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України.

Так, судом враховано, що ОСОБА_4 має непогашену судимість, разом із тим, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає недоведеним, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення є необережним злочином.

Отже, враховуючи наведене, вважаю, що відсутні підстави для висновків про можливість настання цих ризиків.

Разом з тим, дані щодо наявності у ОСОБА_4 , постійного місця проживання у Київській області, наявність на утриманні дитини, яку він виховує самостійно, а також постійного місця роботи, свідчить про достатність для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, забезпечення ненастання будь-яких ризиків, які ймовірно б могли мати місце, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби. У застосуванні більш суворіших запобіжних заходів у даному випадку підстав немає та прокурор не довів, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить ненастання ризиків, які на його думку мають місце.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органів національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії запобіжного заходу та обов`язків покладених на підозрюваного слідчий суддя установлює в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме: з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. ранку наступної доби, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто по 10 грудня 2024 року включно.

На підставі ч. 5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні додаткові обов`язки:

-заборонити відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. ранку наступної доби;

-прибувати до слідчого, прокурора та суду (в залежності від стадії кримінального провадження) по першому виклику у даному кримінальному провадженні;

-не виїжджати за межі Вишгородського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

-утриматись від позапроцесуального спілкування з особами, які перебувають у даному кримінальному провадженні у статусі потерпілих та свідків;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, паспорти для виїзду за кордон та/або інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Визначити в межах строків досудового розслідування термін дії обов`язків, покладених судом, з дня проголошення ухвали, тобто в межах строку досудового розслідування, тобто по 10 грудня 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники національної поліції, з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень, з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосовано більш суворіший запобіжний захід і може бути покладено грошове стягнення.

Виконання ухвали покласти на працівників органів Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування, тобто по 10 грудня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя