ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 11-сс/818/1314/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: оскарження бездіяльності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого заявника, належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою представника військової частини НОМЕР_1 - командира ОСОБА_6 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 17 10 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою повернуто скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 на бездіяльність службової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку з поданням після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, та відсутністю підстав для його поновлення.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя з посиланням на п.3 ч.2 ст.304 КПК України вказав, що останнім днем звернення зі скаргою на бездіяльність мало стати 02 09 2024, тоді як скарга подана до суду 17 10 2024, тобто з порушенням передбаченого законом строку для звернення на півтора місяця.

Слідчий суддя зазначив, що обставина, зазначена в обґрунтування клопотання про поновлення строку для звернення до суду, не є поважною й об`єктивною причиною пропуску строку, тому дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись зі вказаним рішенням слідчого судді, представник військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 17 10 2024 року, призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції.

Зазначає, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення надійшло до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві саме 22 08 2024, а не в будь-який інший день, про це командування військової частини НОМЕР_1 мало змогу дізнатися лише 09 10 2024 під час опрацювання рішення слідчого про відмову вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке в свою чергу було отримано тільки 09 10 2024.

У зв`язку з цим, апелянт вважає, що твердження суду про те, що заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до слідчого судді із скаргою є необґрунтованим та безпідставним не знаходить свого підтвердження, оскільки командування військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в зоні проведення бойових дій та виконуючи обов`язок із захисту Батьківщини, 22 08 2024 не могло бути обізнаним в тому, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було отримано Територіальним управлінням державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, саме 22 08 2024 року.

Пояснює, про те, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було отримано Територіальним управлінням державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, саме 22 08 2024, а також про відмову слідчого вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, командуванню військової частини НОМЕР_1 стало відомо лише 09 10 2024, а тому вважає, що строк звернення зі скаргою слід відраховувати саме з 09 10 2024.

У зв`язку з викладеним просить скасувати вказану ухвалу як постановлену з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судове засідання апеляційного суду представник військової частини НОМЕР_1 - командир ОСОБА_8 не з`явився. Про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Від представника військової частини жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, не надходило. На особистій участі він також не наполягав.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.405, ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності представника заявника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відмовляючи у поновленні процесуального строку для оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, представнику військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , слідчий суддя дійшов висновку, що обставина, зазначена в обґрунтування клопотання про поновлення строку для звернення до суду, не є поважною й об`єктивною причиною пропуску строку для звернення до суду, так як викликана черговою бездіяльністю особи, дії якої оскаржуються. Поважність причин пропущення такого строку залежить виключно від обставин, пов`язаних з особистістю заявника (хвороба, відрядження, відпустка тощо) або дією непереборної сили, які й призводять до пропущення строку для звернення до суду.

Також слідчий суддя зазначив, що законодавець виникнення права на оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора пов`язує з моментом вчинення відповідної бездіяльності, а не з моментом, коли особа дізналась про таку бездіяльність, так як невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не оформлюється окремим рішенням (постановою), яка мала б направлятись скаржнику.

Тобто, звернувшись до уповноваженої особи з заявою про вчинений злочин скаржник має отримати відомості про те, що відповідна заява надійшла адресату та реагувати на відсутність відповіді на заяву протягом 10-ти днів після закінчення строку, наданого уповноваженій особі для реагування на подану заяву, а не чекати відповіді на неї, яка може взагалі не надійти, або надійти запізно, що й трапилось у цьому випадку.

У зв`язку з цим слідчий суддя не вбачав поважних й об`єктивних причин пропуску строку для звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді, вважаючи його позбавленим правого підґрунтя та зазначає наступне.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, ст.304 КПК України регламентовано можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, передбачених ст.303 цього Кодексу протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Частиною ж 1 статті 117 КПК України закріплено обов`язок слідчого судді, суду своєю ухвалою поновити пропущений з поважних причин строк за клопотанням заінтересованої особи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 звернувся до суду зі скаргою в обґрунтування якої зазначив, що 02 07 2024 направив до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, заяву про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 КК України. Наявність у діях військовослужбовця ознак злочину підтверджується матеріалами службового розслідування, доданими до заяви про кримінальне правопорушення.

Лише 09 10 2024 командуванню військової частини стало відомо, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві від 02 07 2024, не внесено до ЄРДР.

Про це стало відомо з відповіді від 30 08 2024 слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, адресованої ІНФОРМАЦІЯ_1 , звідки вже відповідна відповідь потрапила до військової частини.

Таку бездіяльність уповноважених службових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, заявник вважав протиправною, тому просив поновити строк для звернення до суду, так як командування військової частини не знало, що заява про кримінальне правопорушення отримана цим слідчим відділом 22 08 2024, а розглянута 30 08 2024. Представник військової частини просив вважати строк на оскарження бездіяльності таким, що розпочався 09 10 2024, тобто з моменту, коли про відповідну бездіяльність стало відомо командуванню військової частини, та задовольнити скаргу, зобов`язати уповноважену особу Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, вчинене солдатом ОСОБА_10 , викладені в заяві від 02 07 2024.

Враховуючи тривалість пропуску строку, відсутність надання заявником підтвердження наявності поважних причини такого пропуску, слідчий суддя дійшов висновку, що у цій справі відсутні підстави поновлення строку для оскарження бездіяльності слідчого.

Проте, за обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, на переконання колегії суддів, висновки слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування є передчасними.

В свій апеляційній скарзі ОСОБА_8 посилаючись на положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує кожному право звернення до суду,зазначив, що командир військової частина НОМЕР_1 і особовий склад є бойовим підрозділом ЗСУ, та перебувають в зоні бойових дій, про невнесення відомостей до ЄРДР командиру стало відомо лише 09 жовтня 2024 року, після чого 17 жовтня 2024 року він подав скаргу до Московського районного суд м.Харкова.

Колегія суддів констатує, що в умовах сьогодення захист держави від зовнішніх загроз та забезпечення її територіальної цілісності є основною складовою системи національної безпеки та оброни нашої країни. В умовах воєнного стану ключовим обов`язком держави та усіх її органів є забезпечення та надання пріоритету силам ЗСУ у їхній діяльності.

Враховуючи, що особовий склад та командування військової частини НОМЕР_1 здійснюють щоденне протистояння ворогу, що полягає у стримуванні збройної агресії проти України та її відсічі, враховуючи, що вказане протистояння вимагає максимальної концентрації сил, колегія суддів вважає, що вказані обставини безумовно заслуговують на увагу і з метою уникнення надмірного формалізму строк на звернення ОСОБА_6 зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування підлягає поновленню.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з поновленням строку на звернення заявника зі скаргою та з поверненням скарги на бездіяльність органу досудового розслідування до суду першої інстанції для виконання вимог 304-306 КПК України та розгляду по суті, за відсутності інших процесуальних перешкод.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 303-306, ст.ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 - командира ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 17 10 2024 року, - скасувати та ухвалити нову ухвалу.

Поновити представнику військової частини НОМЕР_1 - командиру ОСОБА_9 строк на звернення зі скаргою щодо оскарження бездіяльності службової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу представника військової частини НОМЕР_1 - командира ОСОБА_6 на бездіяльність службової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - повернути до суду 1-ї інстанції для виконання вимог ст.ст.304-306 КПК України та розгляду по суті, за відсутності інших процесуальних перешкод.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

____________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4