печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2024 Печерський районний суд м.Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

перекладача ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

Акдага О. Кандеміра Г. Гувена Ц.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0001207 від 26 травня 2024 року відносно -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Довжок Вінницької області, громадянина України, українця, не працюючого, неодруженого, маючого середню освіту, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Бурса Осман Газі (Osmangazi), громадянина Туреччини, турка, не працюючого, неодруженого, маючого середню освіту, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Бурса Осман Газі (Osmangazi), громадянина Туреччини, турка, не працюючого, неодруженого, маючого середню освіту, раніше не судимого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ОСОБА_12 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця Кадикьой (Kadэkoy), громадянина Туреччини, турка, не працюючого, неодруженого, маючого середню освіту, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2024 року приблизно о 18:47 ОСОБА_10, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прибули до центральної частини міста Києва, де почали відпочивати у закладі «Білий Налив», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому вживали алкогольні напої за одним із столів закладу.

В подальшому, приблизно о 18:57 за сусідній стіл, який знаходився поруч із вказаними особами, підійшов потерпілий ОСОБА_15 , разом зі своїми знайомими та також почали відпочивати, вживаючи алкогольні напої. В цей час, ОСОБА_10 помітив, що позаду нього відпочивають потерпілий ОСОБА_15 разом зі своїми знайомими та підійшов до них, після чого, в ході спілкування, між ОСОБА_10 та ОСОБА_15 виник незначний словесний конфлікт, який відразу припинили їх знайомі.

Після чого, потерпілий ОСОБА_15 відійшов в сторону та почав підбивати ногами свій мобільний телефон, в результаті чого, мобільний телефон впав на підлогу, поруч із столом, де перебували ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Так, потерпілий ОСОБА_15 , підійшовши до вищевказаних осіб, нахилився, щоб підібрати свій мобільний телефон та у цей час у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, нехтуючи нормами моралі, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, користуючись на той момент значною кількісною та фізичною перевагою, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю наніс один удар ногою в область тулубу потерпілому та після чого наніс ще два удари правою рукою в область голови, від яких потерпілий впав на землю, тим самим ОСОБА_10 завдав потерпілому фізичного болю.

Після чого, ОСОБА_10 , не маючи на меті припинення своїх протиправних дій, разом зі своїми знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 продовжили дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, та він нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю та почали наносили хаотичні удари потерпілому ОСОБА_15 , від яких останній впав на землю.

Після чого, потерпілий піднявся з підлоги та в цей час ОСОБА_13 разом з ОСОБА_8 нанесли кожний по одному удари кулаком в область голови потерпілого ОСОБА_15 та після чого ОСОБА_8 наніс в область тулуба потерпілого два удари ногою.

Внаслідок нанесених ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ударів, потерпілий ОСОБА_15 отримав легкі тілесні ушкодження.

В цей час приблизно о 18:59 ОСОБА_6 , помітив бійку, яка відбувалась між потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи при цьому, що перебуває в громадському місці, розташованому в центральній частині міста, в присутності великої кількості сторонніх людей, діючи умисно, з особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моральності та поведінки у суспільстві, зневажливо ставлячись до оточуючих та нехтуючи їхніми правами, вступив у бійку та почав наносити обопільні удари ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свої підзахисних. Просив звільнити його підзахисних від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_15 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд провадження за його відсутністю.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинувачених, постанови щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України.

Крім того, суд вважає доведеним, що ОСОБА_14 своїми умисними діями, що виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України.

Також суд вважає доведеним, що ОСОБА_10 своїми умисними діями, що виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України.

До того ж, суд вважає доведеним, що ОСОБА_13 своїми умисними діями, що виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_6 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, визнання винуватості.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують покарання останньому. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , той факт, що він щиро каявся, визнав вину, раніше не судимий, відсутність матеріальних претензії від потерпілого, а також позицію прокурора щодо можливого виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд дійшов висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання та на підставі ст.75 КК України обвинуваченого від призначеного покарання звільняє, якщо він протягом іспитового строку, ухваленого судом, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_14 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення.

ОСОБА_8 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, визнання винуватості.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують покарання останньому. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , той факт, що він щиро каявся, визнав вину, раніше не судимий, відсутність матеріальних претензії від потерпілого, а також позицію прокурора щодо можливого виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд дійшов висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання та на підставі ст.75 КК України обвинуваченого від призначеного покарання звільняє, якщо він протягом іспитового строку, ухваленого судом, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирати.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_10 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення.

ОСОБА_10 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, визнання винуватості.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_10 покарання в межах санкції ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують покарання останньому. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , той факт, що він щиро каявся, визнав вину, раніше не судимий, відсутність матеріальних претензії від потерпілого, а також позицію прокурора щодо можливого виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд дійшов висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання та на підставі ст.75 КК України обвинуваченого від призначеного покарання звільняє, якщо він протягом іспитового строку, ухваленого судом, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 не обирати.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_22 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_13 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення.

ОСОБА_13 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, визнання винуватості.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_22 покарання в межах санкції ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують покарання останньому. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_22 , той факт, що він щиро каявся, визнав вину, раніше не судимий, відсутність матеріальних претензії від потерпілого, а також позицію прокурора щодо можливого виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд дійшов висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання та на підставі ст.75 КК України обвинуваченого від призначеного покарання звільняє, якщо він протягом іспитового строку, ухваленого судом, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_23 не обирати.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлявся.

Витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинувачених закінчився 27.07.2024, клопотань щодо його продовження не надходило.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) не обирати.

ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) не обирати.

ОСОБА_23 ( ОСОБА_12 ) визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_23 ( ОСОБА_12 ) від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_23 ( ОСОБА_12 ) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_23 ( ОСОБА_12 ) не обирати.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 27.05.2024, а саме: CD-R - 700 mb - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 27.05.2024, а саме: флеш-карта об`ємом 32-GB - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченими, прокурором, потерпілим до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1