Справа № 473/989/24
Номер провадження 1-кп/473/175/2024
У Х В А Л А

"01" листопада 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження за№0000391 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.301-1, ч.3 ст.301-1, ч. 4 ст.301-1, ч.2 ст.156, ч.2 ст.28 ч.2 ст.156, ч.2 ст.28 ч.6 ст.152, ч.3 ст.149 КК України,

ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.301-1, ч. 4 ст.301-1, ч.2 ст.156, ч.2 ст.28 ч.2 ст.156, ч.2 ст.28 ч.6 ст.152, ч.3 ст.149, ч. 1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з тих підстав, що строк тримання обвинувачених під вартою спливає 08.11.2024 року та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували під час обрання запобіжного заходу, не зменшились, а судовий розгляд кримінального провадження до цього часу не може бути закінчений.

Прокурором зазначено, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду, знищити сховати або спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_9 усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує у разі доведеності вини у вчинені особливо тяжкого злочину ( від 15 років до довічного позбавлення волі), матеріали кримінального провадження щодо невстановленої особи, яка здійснювала збут парнографічної продукції, виділено в окреме провадження, а отже ОСОБА_9 може спілкуватись з даною нестановленою особою з приводу знищення, приховування та спотворення речових доказів, малолітні потерпілі є доньками його дружини ОСОБА_10 , обвинувачений володіє даними щодо проживання потерпілих та свідків, також ОСОБА_9 є раніше судимий.

Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_10 . обґрунтоване тим, що ОСОБА_10 може переховуватись від суду, знищити сховати або спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_10 усвідомлює міру покарання, яке їй загрожує у разі доведеності вини у вчинені особливо тяжкого злочину ( від 15 років до довічного позбавлення волі), малолітні потерпілі є доньками ОСОБА_10 , обвинувачена проживає з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні в одному населеному пункті, крім того поведінка ОСОБА_10 є антисоціальною, вона схильна до систематичного порушення етичних норм, правил поведінки, що склались у суспільства.

Представник потерпілих ОСОБА_6 , клопотання прокурора підтримала.

Захисник ОСОБА_7 просив обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як домашній арешт, прирівнюється до тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, так як прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або визначити розмір застави.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали думку своїх захисників.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до такого.

Відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 18.11.2023 року були обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, які неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 09.09.2024 року до 08.11.2024. На теперішній час розгляд кримінального провадження до спливу вказаного в ухвалі строку неможливий з об`єктивних причин.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час, залишаються реальними та продовжують існувати, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду, так як ОСОБА_9 обвинувачується в скоєні кількох кримінальних правопорушень, що є особливо тяжкими злочинами, проти статевої недоторканості малолітніх осіб, за які, передбачене покарання п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі. ОСОБА_9 є чоловіком обвинуваченої ОСОБА_10 , в нього відсутні міцні соціальних зв`язків, які б могли утримати його від залишення місця проживання з метою ухилення від суду, раніше судимий за вчинення умисних тяжких злочинів. Потерпілими в даному кримінальному провадженні, є малолітні особи, які є доньками дружини обвинуваченого ОСОБА_10 . Звідси суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд також вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишаються реальними та продовжують існувати, а саме те, що обвинувачена ОСОБА_10 може переховуватись від суду, так як обвинувачується в скоєні кількох кримінальних правопорушень, що є особливо тяжкими злочинами, проти статевої недоторканості малолітніх осіб, за які, передбачене покарання п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі. Суд звертає увагу на те, що потерпілими в даному кримінальному провадженні, є малолітні особи, які є доньками обвинуваченої. Суд вважає, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_10 під час судового розгляду кримінального провадження.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

На підставі викладеного колегія суддів, приходить до висновку про задоволення клопотань прокурора і продовження застосування щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , стосовно кожного окремо, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При цьому доводи захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про можливості застосування до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд визнає такими, що не відповідають встановленим по справі обставинам.

З урахуванням положень ч. 4 ст.183 КПК суд не вбачає підстав для визначення розміру застави на даному етапі судового розгляду. Крім того, застава слідчим суддею при обрані запобіжного заходу не визначалась.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити до 30 грудня 2024 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити до 30 грудня 2024 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_10 з тримання під вартою на домашній арешт та визначення ОСОБА_10 розміру застави, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3