Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1242/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2024м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 14.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Заслучне Красилівського району, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

14.07.2024, близько 08:30 год. у кімнаті кухні квартири АДРЕСА_3 , між ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_5 ,, на ґрунті існуючих неприязних відносин, викликаних різними поглядами щодо виховання дітей, сімейного життя, виникла словесна суперечка через відмову останньої відпустити дітей, із ОСОБА_3 для спільного проведення часу, в ході якої у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 14.07.2024, близько 08:35 год, перебуваючи у кімнаті кухні квартири АДРЕСА_3 , схопив ОСОБА_5 правою рукою за волосся, а лівою - за ліве плече, силою рук стиснувши ліве плече та наніс 3 удари кулаком правої руки по голові ОСОБА_5 . Надалі, ОСОБА_3 , схопивши та утримуючи руками ОСОБА_5 за плечі, силою рук стиснувши їх, почав штовхати останню в різні сторони, в результаті чого ОСОБА_5 впала на підлогу між кімнатою кухні та коридором вказаної квартири, а ОСОБА_3 , в свою чергу, продовжуючи свої протиправні діяння, наніс ще близько 3-4 ударів кулаками рук та ногами по лівій нозі, правій та лівій руці ОСОБА_5 .

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 , пов`язаних із застосуванням фізичного насильства відносно дружини, потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів по внутрішній поверхні лівого плеча в верхній третині, по зовнішній поверхні лівого передпліччя в верхній третині, по внутрішній поверхні правого передпліччя в середній третині; крововиливів по задній поверхні лівої гомілки в нижній третині, по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, посередині якого садно.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіяні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, визнав повністю.

Також обвинувачений в судовому засіданні визнав повністю цивільний позов, погодився відшкодувати заявлений потерпілою розмір матеріальної та моральної шкоди.

Крім цього, обвинувачений погодився із прокурором щодо призначення йому покарання за вчинене правопорушення.

Суду обвинувачений пояснив, що суперечка із потерпілою розпочалась з приводу дітей: дружина не хотіла, щоб діти їхали з ним до родичів. Дружина мила посуд та стояла до нього спиною. Хотів розвернути дружину до себе обличчям. Однак у подальшому, не стримавшись, вчинив дії, в яких обвинувачується. Щиро кається у вчиненому, намагався примиритися з потерпілою, однак дружина відмовляється.

Прокурор просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., а також застосувати до обвинуваченого обмежувальні заходи:

- заборону наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

- заборону листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Потерпіла підтримала позицію прокурора, запропоноване покарання, у тому числі щодо застосування до обвинуваченого обмежувальних заходів.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає доведеним факт умисного заподіяння обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, тобто вчинення обвинуваченим кримінального проступку, передбаченого частиною 1 ст. 125 КК України;

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Згідно характеристик органів місцевого самоврядування з місця реєстрації та проживання, - скарг, заяв чи вимог до обвинуваченого не надходило.

Також суд враховує думку потерпілої, яка щодо міри покарання підтримує позицію прокурора з цього питання.

Таким чином, з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій частини 1 статті 125 КК України, у виді штрафу.

Також потерпілою у даному кримінальному провадженні було заявлено до обвинуваченого цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Просить стягнути з ОСОБА_3 в її користь 859,00 грн матеріальної шкоди та 65 000 грн. моральної шкоди.

У своєму позові потерпіла зазначає, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень та погіршення стану здоров`я, постійним головним болем, нудотою та головокружінням, 15.07.2024 звернулась до сімейного лікаря, за направленням якого 16.07.2024 звернулась до лікаря невролога та лікаря травматолога. 16.08.2024 звернулась до сімейного лікаря та 19.08.2024 до лікаря невропатолога.

На придбання медикаментів, необхідних для знеболений та лікування, було понесено витрати, які частково підтверджуються фіскальними чеками на суму 859,00 грн., що підтверджується записами в медичній карті амбулаторного хворого та 2 чеками аптеки, оскільки на той час не думала про необхідність зберігання усіх чеків.

Також вказує, що в результаті протиправних дій відповідача завдано і значної моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала внаслідок фізичного насильства з боку відповідача та спричиненні тілесних ушкоджень.

Крім фізичного болю та страждань від протиправних дій відповідача, під час нападу відповідача зазнала сильного психологічного стресу та перенесла страх, оскільки боялася за своє здоров`я і навіть життя. Це пережите відчуття страху тривалий час не залишало, змушувало нервувати, викликало почуття тривоги, негативно впливало на психологічний стан та самопочуття. Моральна шкода також полягає і в тих моральних та психоемоційних переживаннях, які доводиться переносити, оскільки внаслідок вчиненого по відношенню до неї фізично сильнішим чоловіком насильства до цього часу не відчуває себе в безпеці.

Зазначає, що морально важко перенести і те, що фізичне насильство по відношенню до неї було вчинене відповідачем, який є її чоловіком і від якого сподівалася захисту; вчинене вдома, де вже не відчуває себе в безпеці, вчинене в присутності їх дітей.

Розмір завданої моральної шкоди оцінює в сумі 65 000 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ст.1166 ЦК України слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 859 грн. відшкодування матеріальної шкоди (на придбання ліків).

Стаття 1167 ЦК України регламентує підстави відповідальності за завдану моральну шкоду.

Згідно ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у: фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

З урахуванням встановлених обставин, при яких з вини обвинуваченого потерпілій завдано моральних страждань, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також беручи до уваги визнання обвинуваченим цивільного позову та готовність повністю відшкодувати заявлений розмір шкоди, приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди також необхідно задовольнити, стягнувши на її користь з обвинуваченого моральну шкоду в розмірі 65 000 грн.

Щодо можливості застосування до обвинуваченого обмежувальних заходів, згідно з ч. 1 ст. 91-1 КК України, суд звертає увагу на таке.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 453/225/19 викладено висновок про те, що формулювання поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» є ширшим за поняття «домашнє насильство» у нормі ст. 126-1 КК і може полягати не лише у вчиненні цього злочину, а й в інших суспільно небезпечних діяннях, які мають ознаки домашнього насильства. Тому поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» не є відсилочним, у розумінні законодавця має комплексний характер й регламентується у різних сферах суспільних відносин.

У контексті зазначеного «злочином, пов`язаним із домашнім насильством» слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого містять хоча б один із елементів, перелічених у ст. 1 Закону №2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх у відповідній статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

З матеріалів справи в сукупності з формулюванням обвинувачення, яке визнано судом доведеним, слідує, що насильство з боку обвинуваченого щодо потерпілої було різновидом фізичного насильства як форми домашнього насильства. Отже, суд має розглянути питання про застосування обмежувальних заходів щодо обвинуваченого відповідно до ст. 91-1 КК України.

Згідно ст.91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого обмежувальних заходів, суд враховує, що захист від домашнього насильства є важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер. Домашнє насильство починається з «незначних дрібниць».

У той же час, застосування обмежувальних заходів із покладенням обов`язків, передбачених ст.91-1 КК України, є правом, а не обов`язком суду, виходячи з обставин справи.

Суд враховує, що у обвинуваченого та потерпілої є двоє спільних малолітніх дітей (2017 та 2023 року народження). Наразі сторони припили сімейні відносини та спільно не проживають (хоча залишаються перебувати у шлюбі). Водночас, потерпіла не заперечувала факт зустрічі та спілкування батька (обвинуваченого) з дітьми.

Також обвинувачений повідомив, що у зв`язку з необхідністю виконання посадових обов`язків можливе, зокрема, відвідування, та, як наслідок, наближення до будинку, де проживає потерпіла.

З урахуванням викладеного та відсутності системності протиправних дій з боку обвинуваченого, низького ризику вірогідності повторюваності вчинення домашнього насильства, застосування п.3-4 ч.1 ст.91-1 КК України не є доцільним.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 859 (вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн матеріальної шкоди та 65 000 (шістдесят п`ять) тисяч грн. моральної шкоди, а всього 65 859 (шістдесят п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1