Справа № 526/4051/24
Провадження № 1-кс/526/489/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч клопотання слідчого СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000673 від 23.09.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області, освіта середня, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину 2014 р.н., навідника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», фактично зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.2 ст.194КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.2 ст.194КК України, вказуючи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.263 та ч.2 ст.194 КК України.

27.09.2024 вказаній особі за погодженням із прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.2 ст.194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено навідником 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Згідно Додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна», п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя військового призначення, та вибухові речовини, вибухові пристрої, відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.

Однак, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів солдат ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочини у сфері громадської безпеки та проти власності за наступних обставин.

У листопаді 2023 року ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді навідника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , виконував бойові завдання на позиціях в околицях АДРЕСА_2 . У цей час поблизу одного з бліндажів він виявив ящик з вибуховими пристроями - ручними гранатами М-67, а саме їх корпусами та запалами до них, а також ящик з бойовими припасами проміжними військовими патронами калібру 5.45х39 мм.

Усвідомлюючи та добре знаючи, що дані предмети є бойовими припасами та вибуховими пристроями, і що їх носіння і зберігання, зокрема і поза межами зони проведення бойових дій є незаконними, ОСОБА_5 дістав з ящика одну ручну гранату М-67, а з іншого ящика 120 патронів калібру 5.45х39 мм, які в подальшому заховав у свій одяг, тобто таким чином незаконно придбав їх. За час перебування у зоні проведення бойових дій, ОСОБА_5 незаконно зберігав гранату М-67 та 120 патронів калібру 5.45х39 мм. у власних речах.

У грудні 2023 року ОСОБА_5 був поранений та переведений до пункту дислокації медичного пункту 3 механізованого батальйону в АДРЕСА_3 . 27 грудня 2023 року, ОСОБА_5 залишив пункт дислокації медичного пункту 3 механізованого батальйону та діючи без офіційного дозволу командира військової частини НОМЕР_1 , самовільно покинув місце несення служби та в подальшому приїхав до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому незаконно перевіз з собою гранату М-67 та 120 патронів калібру 5.45х39 мм, взявши з собою вказані вибухові пристрої.

Прибувши до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 будучи впевненим у придатності вказаної гранати та патронів до їх цільового використання, маючи злочинний умисел направлений на незаконне зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, при цьому добре усвідомлюючи небезпечність для себе та оточуючих громадян вищевказаних пристроїв, без належних умов зберігання, наражаючи на небезпеку себе та інших осіб, без відповідного законом дозволу та порушуючи наказ МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», та постанову № 576 KM України від 12.10.1992 «Про затвердження положення про дозвільну систему», заховав вказані предмети на горищі житлового будинку, де незаконно зберігав їх до 23.09.2024.

23.09.2024 близько 01:50 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваюич в с.Лука, Миргородського району Полтавської області, маючи протиправний намір, на пошкодження автомобіля марки «RENAULT MEGANE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з горища будинку за місцем свого проживання, взяв ручну гранату М-67, після чого прибув до багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_4 , де на площадці біля будинку знаходився вказаний вище автомобіль.

Реалізуючи свій кримінально противоправний намір, направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом вибуху, ОСОБА_5 23.09.2024 близько 02.00 год., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою умисного пошкодження чужого майна шляхом вибуху, підійшовши до автомобіля марки «RENAULT MEGANE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , тримаючи в руках ручну гранату М-67, пальцем руки висмикнув чеку, після чого кинув гранату під задню частину автомобіля, яка в подальшому вибухнула. В результаті вибуху гранати М-67, автомобіль марки «RENAULT MEGANE, реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Крім цього, 23.09.2044 в період часу з 14.20 год. по 14.55 год., по АДРЕСА_1 , під час проведення огляду, слідчим вилучено проміжні військові патрони калібру 5.45х39 мм у кількості 120 шт., які ОСОБА_5 незаконно зберігав за місцем свого проживання, без передбаченого законом дозволу.

Досудовим слідством дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу та ч.2 ст.194 КК України, як умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом вибуху.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб із забороною покидати місце своєї реєстрації та фактичного проживання, а саме меж домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду та встановити відповідні обов`язки з урахуванням ризиків визначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що він визнає свою причетність до вчиненого злочину, не заперечував проти застосування відносно нього домашнього арешту.

Слідча суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки учасників даного кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Відомості про дану подію внесено до ЄРДР 23.09.2024 за № 0000673.

27 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.2 ст.194КК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 ст.177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність хоча б одного з ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, копії яких додано до матеріалів клопотання.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, посередньо характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 та ч.2 ст.194КК України, тяжкість злочину та особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вважаю, що є достатньо підстав вважати про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи тяжкість злочину та особу підозрюваного, вважаю, що є достатньо підстав вважати про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства, незаконно впливати на потерпілого та свідків, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вважати так слідчому судді дають наступні обставини: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які є тяжкими, один з них вчинений загальнонебезпечним способом. ОСОБА_5 на даний час є таким, що самовільно залишив військову частину та не повернувся на службу в ЗСУ, на даний час не має постійного місця роботи та законних джерел для існування, тому для забезпечення виконання процесуальних рішень ОСОБА_5 слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у вечірній та нічний час доби.

Слідча суддя не вбачає також достатніх підстав для обрання міри запобіжного заходу на 60 діб, як прохає у клопотання слідчий, оскільки строк досудового розслідування у даному кримінальному провадження спливає 25 листопада 2024 року, тому вважаю, що домашній арешт має бути застосований до ОСОБА_5 в межах строку досудового слідства.

Керуючись ст. 176-179, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

- клопотання слідчого СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000673 від 23.09.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний та вечірній час доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_5 в період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.;

- прибувати до слідчого, прокурора чи слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді діє на весь час досудового розслідування та закінчується 25 листопада 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень, з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосовано більш суворіший запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення, а підозрюваному з часу отримання її копії.

Повний текст ухвали проголошено о 15 год 00 хв 01 листопада 2024 року.

Слідча суддя: ОСОБА_1