ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/4414/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
1-кс/642/3615/24 Доповідач ОСОБА_2
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1165/24
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001120 від 05 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 задоволено, продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 30 діб, в межах строку досудового розслідування, а саме до 05.11.2024 включно. Крім того, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , суд визначив заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028грн. х 20), а саме - в сумі 60 560 грн. Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не суворіше за цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України або визначити розмір застави. Апеляційні вимоги захисник обгрунтовує тим, що у сторони обвинувачення відсутні висновки вибухотехнічної експертизи, які б визначили чи мала місце подія кримінального правопорушення. Вважає, що клопотання слідчого не містить доказів, які б свідчили про причетність її підзахисного до інкримінованого йому злочину. Ризики, на які посилається орган досудового розслідування, взагалі не обгрунтовані. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, проживає більше 17 років з ОСОБА_9 , з якою виховують спільну доньку, має постійне місце проживання, раніше не був судимим, під час обшуку добровільно показав предмет, ззовні схожий на підпал гранати, вилученню цього предмета не перешкоджав. Оскаржувана ухвала слідчого судді не містить посилань на докази, які досліджені судом, та які б свідчили про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Захисник посилається на те, що життя та здоров`я підозрюваного знаходиться під загрозою. 24.05.2024 йому було проведено хірургічне втручання з видалення грижі, він потребує динамічного спостереження у невролога, консультацій гепатолога, нейрохірурга. Вважає, що відсутні будь-які обгрунтовані підстави для застосування до підозрюваного такого суворого запобіжного заходу. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу. Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України. Відповідно до частини 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № №0001120 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України. 12.08.2024 ОСОБА_7 затримано у порядку статті 208 КПК України (час фактичного затримання о 13 год. 00 хв.), після чого 12.08.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави строком на 60 днів в межах строків досудового розслідування, тобто до 10.10.2024. Постановою керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001120 від 05.07.2024, було продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 12.11.2024. Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, неможливість застосування до підозрюваного на даному етапі досудового розслідування більш м`якого запобіжного заходу. Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання відповідає вимогам статей 193-194, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Захисник стверджує, що у зв`язку із відсутністю висновків експертизи, не доведено взагалі чи мала місце подія кримінального правопорушення. Проте суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, є безпідставними, враховуючи встановлені органом досудового розслідування обставини, а також те, що ризиком є певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення можливого покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій. ОСОБА_7 , будучи не судимим в порядку статті 89 КК України, підозрюється у придбанні, носінні, зберіганні, збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Відповідно до довідок про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 12.08.2024, об`єкти належать до категорії: небезпечно та обмежено небезпечно. Постановами слідчого від 13.08.2024, 17.09.2024 призначено вибухо-технічні експертизи у кримінальному провадженні. Враховуючи, що досудове розслідування триває, призначені слідчим експертизи не завершені, ризики, встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а тому наявні достатні правові підстави для продовження підозрюваному запобіжного заходу. Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. При цьому, дані про офіційне працевлаштування підозрюваного та наявність у нього стабільного джерела доходу в матеріалах провадження відсутні. Та обставина, що останній більше 17 років проживає з ОСОБА_9 , з якою виховують спільну доньку, з якою виховують спільну доньку, не виключає можливості вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України. Дані про стан здоров`я підозрюваного були надані і слідчому судді під час розгляду клопотання слідчого, а також долучені захисником під час апеляційного провадження. Разом з тим, суду апеляційної інстанції не надано належних медичних висновків щодо наявності у підозрюваного таких захворювань, які перешкоджають його утриманню в слідчому ізоляторі, а також неможливість отримання ним належного лікування та медичної допомоги у ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Крім того, як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчим суддею визначено мінімальний розмір застави, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, в сумі 60 560 гривень. Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі захисника доводи не є достатніми для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу або зменшення розміру застави.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: