провадження №1-кп/947/1137/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16 вересня 2024 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000472 від 08.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Феодосія АР Крим, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2021 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 26.08.2024 року, яка була укладена в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України між прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000472 від 08.07.2024 року та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю його захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до сформульованого обвинувачення, зазначеного сторонами в угоді про визнання винуватості, у ОСОБА_3 , 08.07.2024 біля 09 год. 00 хв. рухаючись на своєму автомобілі марки «Hyundai I 30» д/н НОМЕР_1 , по АДРЕСА_2 , став учасником ДТП.

Реагуючи на повідомлення, що надійшло на службовий планшет за фактом ДТП, біля 09 год. 20 хв. на вказану адресу прибув екіпаж патрульної поліції «Океан-104», у складі інспектора роти 5 батальйону 1 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 (посвідчення ОДП 022200, спеціальний жетон №0002539), інспектора роти 5 батальйону 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8 (посвідчення ОДП 031832, спеціальний жетон №0041896), які відповідно до книги розстановки сил та засобів, перебуваючи у форменому одязі працівників патрульної поліції з нагрудними жетонами 08.07.2024 несли службу з патрулювання території Київського району м.Одеси на патрульному автомобілі «Тоуоtа Ргіus», д/н НОМЕР_2 , з маркуванням «Патрульна поліція».

Прибувши на місце події, під час перевірки документів, наданих водієм транспортного засобу «Hyundai I 30» д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , який став учасником дорожньо-транспортної пригоди, було встановлено, що останній за ст.ст.210, 210-1 КУпАП рахується в активному розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після оформлення матеріалів ДТП, ОСОБА_3 працівниками поліції повідомлено, що він знаходиться в розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_2 та працівники поліції запропоновано йому проїхати до ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, на що останній попередньо надав згоду.

У подальшому, з метою уникнення доставки до поліції, а також до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , діючи з метою перешкоджання законним вимогам працівників поліції, закрився у власному транспортному засобі «Hyundai I 30» д/н НОМЕР_1 , та заблокував двері авто зсередини.

На неодноразові вимоги з боку наряду поліції відчинити двері зазначеного автомобіля, ОСОБА_3 ігнорував законні вимоги правників поліції та не відчиняв двері. Після чого, нарядом поліції прийнято рішення повідомити про дану подію т.в.о. заступника командира роти №5 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та викликати його у підкріплення на дану подію.

Надалі, 08.07.2024 о 10:50 ОСОБА_9 прибув до наряду поліції «Океан-104» за адресою: АДРЕСА_2 . Встановивши обставини подій та ситуацію, яка склалась, ОСОБА_9 , діючи відповідно до: ч.3 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» назвав своє прізвище, посаду, спеціальне, звання пред`явивши при цьому свої службові посвідчення; п.З ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» вжив заходи з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» вжив заходи, спрямовані на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; п.п.2, 3 ч.1 ст.31 Закону України «Про національну поліцію» поліція має право використовувати такі превентивні заходи, як опитування особи, поверхнева перевірка і огляд; підійшов до автомобіля марки «Hyundai I 30» д/н НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився в цей час водій ОСОБА_3 , який при розмові з ОСОБА_9 , став спілкуватися зухвало та ображати останнього нецензурною лайкою, та ігнорувати його законні вимоги вийти зі свого транспортного засобу.

Ігноруючи попередження працівника поліції ОСОБА_9 про можливе застосування заходів примусу у вигляді фізичної сили та спеціальних засобів, у разі подальшого невиконання законних вимог поліцейських, ОСОБА_3 , умисно став підіймати скло автомобіля, ногами бити по руках ОСОБА_9 , пошкоджуючи при цьому ліву руку поліцейського, тим самим спричинивши останньому садно на правому плечі по передній поверхні у нижній третині, садно на правому передпліччі по задній поверхні третині, садно на правому передпліччі по передній поверхні у верхній третині, синець на правому передпліччі по передній поверхні у серединній третині, три садна в проекції променево-зап`ястного суглоба по задній поверхні, поверхневу рану на лівому передпліччі по передній поверхні у верхній третині, садно по тильній поверхні лівої кисті в проекції 3-ї п`ясної кістки.

Зазначені пошкодження, як окремо так і разом, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Разом із цим, ОСОБА_3 достеменно розуміючи, що ОСОБА_9 є працівником патрульної поліції, а саме поліцейським УПП в Одеській області ДПП та виконує свої службові обов`язки, з мотивів неповаги до авторитету органів державної влади та правоохоронної діяльності в цілому, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, з метою припинення виконання ним своїх службових обов`язків, з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, умисно застосував перцевий гель «Sabre Red» в обличчя та очі ОСОБА_9 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку рогівки, кон`юктиви 1-го ступеню, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.345 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.345 КК України, а саме у вигляді чотирьох (4) років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст.75 КК Україні, від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Після з`ясування думки учасників судового провадження, які не заперечували проти судового провадження на підставі угоди про визнання винуватості, суд, розглядаючи в порядку глави 35 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 , у судовому засіданні, також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, в обсязі сформульованого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Відповідно до письмової заяви потерпілого ОСОБА_9 від 27.08.2024 року, останній просить розглянути кримінальне провадження у підготовчому судовому засіданні при розгляді угоди про визнання винуватості без його участі. Не заперечував проти укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_3 не мав. Просив призначити покарання визначене угодою про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення за ч.2 ст.345 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ч.4 ст.12 КК України класифікується як нетяжкий злочин.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Суд, шляхом проведення опитування учасників кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України та КК України, потерпілим надана письмова згода прокурору на укладення ним угоди, суд, приймаючи до уваги позиції сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним під час судового розгляду, що ОСОБА_3 вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлені.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, одночасно звільнивши обвинуваченого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в межах строків, передбачених ч.4 ст.75 КК України, а також покласти на обвинуваченого додатково обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Про процесуальні витрати у кримінальному провадженні стороною обвинувачення не заявлено.

Речові докази: відеозапис «ЖЄО 8041 Океан 151 ОСОБА_3 » на оптичному DVD-R диску зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 та 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Затвердити угоду від 26 серпня 2024 року про визнання винуватості між прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000472 від 08.07.2024 року та обвинуваченим ОСОБА_3 .

2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді чотирьох (4) років позбавлення волі.

3. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк три (3) роки, який обчислюється з моменту проголошення цього вироку.

4. Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом іспитового строку виконання наступних обов`язків:

4.1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

4.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

4.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4.4. працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

5. Речові докази: відеозапис «ЖЄО 8041 Океан 151 ОСОБА_3 » на оптичному DVD-R диску зберігати в матеріалах кримінального провадження.

6. Цей вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1