Справа № 549/453/24
Провадження № 1-кп/549/73/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року селище Чорнухи

Чорнухинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000052 внесеного в Єдиний державний реєстр досудового розслідування від 22.06.2023 по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,

установив:

У провадженні Чорнухинського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2023 року за № 0000052 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

18 жовтня 2024 року в підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту, зазначивши, що надісланий до суду обвинувальний акт не містить обов`язкових складових, передбачених кримінальним процесуальним законом, та є не конкретним, оскільки в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, тобто твердження про вчинення ОСОБА_5 діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, із зазначенням елементів складу кримінального правопорушення, зокрема, місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, в межах якого повинен проводитися судовий розгляд відповідно до вимог ч 1 ст 337 КПК України. Тобто, такий виклад обвинувального акту не дає стороні захисту повне розуміння кожного елементу складу кримінального правопорушення для юридично-правової оцінки діяння за відповідною кримінально-правовою нормою, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокуророві, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає нормам Кримінального процесуального кодексу України. Також вказав, що встановлення обставин, зазначених в клопотанні обвинуваченого про повернення обвинувального акту неможливе без дослідження матеріалів кримінального провадження, що виключається на стадії підготовчого судового засідання, та оцінка їм повинна бути надана в ході судового розгляду кримінального провадження, тому він просить в задоволенні клопотання відмовити.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні подане клопотання про повернення обвинувального акту прокурору підтримали із зазначених в ньому підставах та просили його задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника обвинуваченої.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, приходить до такого.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України обвинувальний акт є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, забраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. В подальшому, обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 КПК України). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК України).

Судом установлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний процесуальним прокурором і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування, що містить перелік проведених процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень тощо.

В обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченим, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Питання про відповідність викладення матеріалу в обвинувальному акті, власне фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

При цьому судом враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

У даному випадку, стороною захисту не зазначено жодної невідповідності обвинувального акту вищевказаним вимогам кримінального процесуального Закону.

Так, відповідно до ч.1 ст.367 КПК України за результатами судового розгляду суд повинен вирішити питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений.

Фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації дій винного, питання доведеності вини тощо можуть бути перевірені виключно під час судового розгляду, з урахуванням доказів, які має у своєму розпорядженні прокурор та сторона захисту, та які будуть ними долучені до матеріалів кримінального провадження в процесі розгляду.

Під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції обмежений виключно тими документами, які визначені ст. 291 КПК України, а тому об`єктивно позбавлений можливості перевірити обґрунтованість пред`явленої підозри, правильність кваліфікації дій, доведеність чи обґрунтованість всіх елементів кримінальних правопорушень, встановлення часу, місця, способу та обставин, за яких інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення було нею вчинено.

Жодним пунктом жодної частини статті 291 КПК України не передбачено вирішення судом в підготовчому судовому засіданні питання про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Так, пунктом 5 частини 2 статті 291 КПК України однозначно визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Всі ці відомості містяться в обвинувальному акті, який наявний у матеріалах кримінального провадження. Незгода сторони захисту з обсягом викладу визначених законодавцем обставин, не може вважатись тим недоліком, який може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, безпідставне повернення обвинувального акта прокурору призведе до порушення судом першої інстанції вимог ст. 28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків кримінального провадження.

Виходячи зі змісту та трактування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, остання гарантує винесення судового рішення протягом розумного терміну, встановивши тим самим межу стану невизначеності, в якому знаходиться та чи інша особа через пред`явлення їй кримінального обвинувачування. Кінцевим моментом стану невизначеності є момент вступу вироку чи рішення у законну силу чи зняття обвинувачення (закриття кримінальної справи).

Таким чином, вказані стороною захисту підстави для повернення обвинувального акта прокурору, не можуть вважатись недоліками, які перешкоджають призначити кримінальне провадження до розгляду, оскільки вони є предметом розгляду під час здійснення судового провадження та мають бути вирішені під час ухвалення остаточного судового рішення в даному провадженні, коли суд у нарадчій кімнаті надасть оцінку всім зібраним доказам та буде вирішувати питання про їх належність і допустимість.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що в клопотанні сторони захисту не наведено такої невідповідності обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України, яка б перешкоджала призначенню його до судового розгляду. Тому в задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-316 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 22.10.2024 о 10.15

Суддя ОСОБА_1