Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2988/24

Номер провадження: 1-кп/511/260/24

22 листопада 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 (дистанційно)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 01.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Одеської області Савранського району с.Гетьманівка, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, який є особою з інвалідністю 2 групи, з вищою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 332 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачення , визнане судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_4 , познайомившись в месенджері «Телеграм» з особою на ім`я « ОСОБА_8 » та в подальшому надавши йому свою згоду на сприяння в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, отримав від невстановленої слідством особи на ім`я « ОСОБА_8 » шляхом телефонних дзвінків вказівки, та виконуючи свою роль, спрямовану на реалізацію єдиного злочинного умислу щодо незаконного переправлення громадян через лінію державного кордону України, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, 29.02.2024 року в ранковий час, запропонував своєму сусіду ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , допомогти в перевезенні осіб до АДРЕСА_3 , а саме супроводжувати їх з метою перевірки маршруту на відсутність працівників Державної прикордонної служби України, на що останній погодився.

ОСОБА_4 , цього ж дня, використовуючи автомобіль марки «Ford Focus» сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , біля 11:00 год., виконуючи вказівки невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_8 , прибув до зазначених адрес: м. Одеса, вул. Басейна, біля житлового масиву «34 Жемчужина», де в подальшому зустрівся із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; АДРЕСА_4 , де зустрівся із ОСОБА_11 ; до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за

адресою: АДРЕСА_5 , де зустрівся із ОСОБА_12 .

В подальшому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 почали рухатись в напрямку м. Роздільна Одеської області на автомобілі марки «Ford Focus» сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 .

В цей же час, ОСОБА_5 використовуючи автомобіль марки «Volkswagen Golf» чорного кольору, д.р.н. НОМЕР_3 проїжджаючи по автомобільній дорозі «Е95», наздогнавши автомобіль ОСОБА_4 , почав їх супроводжувати , рухаючись попереду них, з метою оцінки безперешкодного доставлення осіб до с. Новокрасне Роздільнянського району Одеської області.

Прибувши в обідній час до м. Роздільна Одеської області, біля АЗС «Петромол» по вул. Кишинівська, ОСОБА_4 викликав знайомого таксиста з м.Роздільна ОСОБА_14 , після чого дав вказівки ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_12 пересісти до автомобілю марки «Hyundai Tucson» сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_4 , на якому під керуванням ОСОБА_14 вони дісталися польовими дорогами, в об`їзд блок-посту м.Роздільна до с. Степанівка Роздільнянського району Одеської області.

Після цього сам ОСОБА_4 на автомобілі марки «Ford Focus» сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_2 приїхав в АДРЕСА_6 де зустрів вказаних чотирьох осіб та в подальшому довіз до території відпочинку «Тихі Острови», що розташовані у с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області, з метою дочекатися необхідних умов для подальшого переправлення цих осіб через державний кордон України.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 29.02.2024 біля 18:30 годин, дочекавшись настання темряви, на автомобілі марки «Ford Focus» сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_2 перевіз ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , почавши рух на автомобілі із території відпочинку «Тихі Острови» до с. Новокрасне Роздільнянського району Одеської області, при цьому ОСОБА_5 знову їхав попереду з метою встановлення будь-яких перешкод з боку державних органів та контролюючи маршрут.

Однак, ОСОБА_4 рухаючись на автомобілі марки «Ford Focus» сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_2 з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 29.02.2024 по вул. Храмовій с. Новокрасне Роздільнянського району Одеської області в сторону державного кордону України з Молдовою (ПМР) біля 19.13 год. був затриманий прикордонним нарядом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 332 КК України як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб; - дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 332 КК України як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені шодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того в подальшому, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вечірній час більш точного часу встановити не надалось можливим погодився на прохання ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешк. АДРЕСА_7 , в сприянні у незаконному переправленні його та можливо інших осіб, через лінію державного кордону України, поза пунктами пропуску, шляхом доставлення останнього впритул до лінії Державного кордону України поблизу АДРЕСА_8 .

В подальшому ОСОБА_4 , виконуючи свою роль, спрямовану на реалізацію організації незаконного переправлення громадян через лінію державного кордону України, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, відповідно до якого, він повинен був сприяти незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом організації перевезення відповідних осіб з АДРЕСА_8 та доставляння їх впритул до лінії державного кордону України.

Надавши свою згоду на незаконне переправлення ОСОБА_18 та інших осіб, через

кордон, ОСОБА_4 29.06.2024 біля 09:00 год., на автомобілі марки «Ford Focus» сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_2 , приїхав за адресою: АДРЕСА_9 , де зустрівся із ОСОБА_18 , після чого на вищевказаному автомобілі разом із ОСОБА_18 , прибув за адресою: АДРЕСА_10 , де зустрівся із ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешк. м. Кривий Ріг, який також мав намір здійснити незаконний перетин Державного кордону України.

В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи прямий умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб через Державний кордон України, почав рух з м.Одеса в напрямку с. Гаївка Роздільнянського району Одеської області, щоб виконати свої дії, направлені на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а саме доставити до лінії державного кордону України з Республікою Молдова (ПМР) ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , з метою подальшого незаконного перетину ними державного кордону України.

Однак, ОСОБА_4 рухаючись на автомобілі марки «Ford Focus» сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_2 з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 до визначеного місця, при в`їзді до м. Роздільна, був затриманий працівниками Державної прикордонної служби України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 332 КК України як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, вчинене повторно.

Зміст укладеної угоди про визнання винуватості з ОСОБА_5

30.07.2024 року під час досудового розслідування кримінального провадження між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_20 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000157 від 01.03.2024 року, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_7 на підставі ст.ст. 52, 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, він та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч. 2 ст.332 КК України.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення - за ч. 2 ст. 332 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у сфері недоторканності державних кордонів на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком . На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені вказаною статтею.

Зміст укладеної угоди про визнання винуватості з ОСОБА_4

30.07.2024 року під час досудового розслідування кримінального провадження між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_20 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000157 від 01.03.2024 року, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 52, 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, він та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч. 2 ст.332 КК України.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення - за ч. 2 ст. 332 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у сфері недоторканності державних кордонів на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені вказаною статтею.

Позиції сторін в судовому засідання.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоди про визнання винуватості та призначити обвинуваченим узгоджене сторонами покарання. Зазначив, що при укладенні угод про визнання винуватості враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги

процесуального та матеріального права. Також просив застосувати до обвинувачений спецконфіскацію, конфіскувавши в дохід держави мобільні телефони.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.332 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення в обвинувальному акті викладені вірно. Відтак фактичні обставини справи не оспорював. Також пояснив, що заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також роз`яснені йому наслідки укладення та затвердження вказаної угоди. При цьому повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 , приймаючи участь у судовому засіданні дистанційно також просив затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.332 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення в обвинувальному акті викладені вірно. Відтак фактичні обставини справи не оспорював. Також пояснив, що заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також роз`яснені йому наслідки укладення та затвердження вказаної угоди. При цьому повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 , також просив затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд прийшов до висновку, що дана угода підлягає затвердженню судом виходячи з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам та у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані: - за ч. 2 ст. 332 КК України як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані: по епізоду від 29.02.2004 року - за ч.2 ст.332 КК України як організація

незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб; по епізоду 27.06.1992 року - за ч. 2 ст. 332 КК України як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені шодо кількох осіб, вчинене повторно.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої та середньої тяжкості, а також щодо тяжких злочинів.

Злочини, передбачені ч. 2 ст. 332 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Також у разі укладення угоди про визнання винуватості участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди (п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України), відповідно угоди між прокурором та обвинуваченими складені та підписані 30.07.2024 року у присутності захисників - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, також шляхом проведення опитування суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, також шляхом проведення опитування суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 470 КПК України при укладенні угоди про визнання винуватості прокурор серед іншого враховує наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень. У разі якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства, суд має відмовити у її затвердженні (п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України).

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що умови угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченим відповідають суспільним інтересам, який полягає, зокрема, у швидкому розгляді провадження судом після направлення обвинувального акту у даному кримінальному провадженні.

Щодо призначення узгодженого між сторонами покарання.

За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_5 покарання за вчинене кримінальне правопорушення - за ч. 2 ст. 332 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у сфері недоторканності державних кордонів на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком . На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені вказаною статтею.

При узгоджені покарання сторони врахували та дотрималися: положень п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України і врахували: - характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, взяли до уваги , що обвинувачений повністю визнав вину у скоєному, що підтверджується наданням правдивих свідчень щодо обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, а також положень пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 65 КК України, а саме: - узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України.

За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_4 покарання за вчинені кримінальні правопорушення - за ч. 2 ст. 332 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у сфері недоторканності державних кордонів на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення

волі з іспитовим строком . На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені вказаною статтею.

При узгоджені покарання сторони врахували та дотрималися: положень п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України і врахували: - характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, взяли до уваги , що обвинувачений повністю визнав вину у скоєному, що підтверджується наданням правдивих свідчень щодо обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, а також положень пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 65 КК України, а саме: - узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України.

Суд вважає, що узгоджені сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідають характеру, тяжкості вчинених обвинуваченими діянь та особам винних, а також загальним засадам його призначення, встановленим законом України про кримінальну відповідальність, забезпечить досягнення мети його застосування.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що угоди про визнання винуватості, укладені між прокурором та обвинуваченими відповідають як вимогам кримінального процесуального законодавства, так і вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

Суд не встановив підстав для відмови в затвердженні угод, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України і дійшов висновку про необхідність їх затвердження шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченим узгодженого покарання.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Запобіжні заходи не обиралися.

Так у справі в якості речових доказів визнано постановами слідчого наступне майно: а.с.20, 31 т.1 -транспортний засіб марки FORD FOCUS сірого кольору р/н НОМЕР_5 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_21 та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 ; належні ОСОБА_22 : -1) мобільний телефон марки ZTE сірого кольору моделі 8010 з ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 ; 2)мобільний телефон марки ZTЕ сірого кольору моделі 8550 з ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 ; 3) а.с.31 - 6 купюр номіналом 100 доларів США кожна: купюра номіналом 100 доларів США серії КВ47033136В; купюра номіналом 100 доларів США серії FG20046237В; купюра номіналом 100 доларів США серії МЕ 42019837В; купюра номіналом 100 доларів США серії РК49806395Н; купюра номіналом 100 доларів США серії LJ 68252083А; купюра номіналом 100 доларів США серії FB14430165В; 4) а.с.66 т.1 - належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки Мі моделі М16 із ІМЕІ 1: НОМЕР_10 , ІМЕІ 2: НОМЕР_11 ; 5) а.с. 95 т.1, а.с.118 т.1, а.с.119 т.1, а.с. 38 т.3 - мобільний телефон марки «TECNO CC7» чорного кольору, ІМЕІ : НОМЕР_12 , із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_13 , мобільний телефон марки «IPHONE 12 Pro» сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_14 , ІМЕІ 2: НОМЕР_15 , із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_16 , мобільний телефон марки «Redmi Note 8» блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_17 , ІМЕІ 2: НОМЕР_18 , із сім-картою мобільного оператора.

На дане майно двома ухвалами слідчого судді від 01.03.2024 року (а.с.47 т.1, а.с.70 т.1), та ухвалою від 01.07.2024 року (а.с.43 т.3) накладено арешт , який підлягає скасуванню.

Також суд вважає за необхідне на підставі ч.1 ст.96-2 КК України та ст.100 КПК України застосувати спецконфіскацію у даному кримінальному провадженню, конфіскувавши у обвинуваченого ОСОБА_4 вилучені в якості речових доказів мобільні телефони - мобільний телефон ZTE сірого кольору моделі 8010 з IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 ; мобільного телефону марки ZTE сірого кольору моделі 8550 з IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «TEXNO CC7» чорного кольору , IMEI: НОМЕР_12 в дохід держави. Також на підставі ч.1 ст.96-2 та ст.100 КПК України конфіскувати належний ОСОБА_23 та вилучений у нього в якості речового доказу мобільний телефон марки МІ моделі М16 із IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 .

Речові докази а.с.20 т.1- транспортний засіб марки FORD FOCUS сірого кольору р/н НОМЕР_5 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить

ОСОБА_21 - вважати повернутим власнику після набрання вироком законної сили згідно схоронної розписки; а.с.31 т.1 - 6 купюр номіналом 100 доларів США кожна- повернути ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили; мобільний телефон марки «IPHONE 12 Pro» сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_14 , ІМЕІ 2: НОМЕР_15 , із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_16 , мобільний телефон марки «Redmi Note 8» блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_17 , ІМЕІ 2: НОМЕР_18 , із сім-картою мобільного оператора - вважати повернутими власникам ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 згідно схоронних розписок після набрання вироком законної сили. (а.с.19 т.2, а.с.37 т.2, а.с.74 т.2, а.с.95 т.2)

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч.2 ст.374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.07.2024 року під час досудового розслідування кримінального провадження між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_20 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000157 від 01.03.2024 року та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_7 на підставі ст.ст. 52, 468, 469, 470, 472 КПК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у сфері недоторканності державних кордонів на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.07.2024 року під час досудового розслідування кримінального провадження між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_20 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000157 від 01.03.2024 року та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 52, 468, 469, 470, 472 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у сфері недоторканності державних кордонів на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешти, накладені на підставі двох ухвал слідчого судді від 01.03.2024 року та ухвали слідчого судді від 01.07.2024 року на вилучені у справі речові докази.

На підставі ч.1 ст.96-2 КК України конфіскувати в дохід держави вилучені у ОСОБА_4 1) мобільний телефон ZTE сірого кольору моделі 8010 з IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 ; 2) мобільний телефон марки ZTE сірого кольору моделі 8550 з IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 ; 3) мобільний телефон марки «TEXNO CC7» чорного кольору , IMEI: НОМЕР_12 ; 4) вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон марки МІ моделі М16 із IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 .

Речові докази а.с.20 т.1- транспортний засіб марки FORD FOCUS сірого кольору р/н НОМЕР_5 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_21 - вважати повернутим власнику після набрання вироком законної сили згідно схоронної розписки; а.с.31 т.1 - 6 купюр номіналом 100 доларів США кожна- повернути ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили; мобільний телефон марки «IPHONE 12 Pro» сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_14 , ІМЕІ 2: НОМЕР_15 , із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_16 , мобільний телефон марки «Redmi Note 8» блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_17 , ІМЕІ 2: НОМЕР_18 , із сім-картою мобільного оператора - вважати повернутими власникам згідно схоронних розписок після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, та обмежень, визначених у ч. 2 ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя: ОСОБА_1