Дата документу 26.11.2024Справа № 554/6767/24
Провадження № 1-кп/554/1166/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«26» листопада 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №0000744 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 332 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000744 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 332 КК України,

01 липня 2024 року по кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження та повернення обвинувального акту немає, вказане кримінальне провадження підсудне цьому суду, а тому можливо призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про направлення кримінального провадження для розгляду до Зіньківського районного суду Полтавської області, оскільки кримінальне провадження було направлено до Октябрського районного суду м. Полтави з порушенням правил підсудності. Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 332 КК України, а саме у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом усунення перешкод. Як зазначено в обвинувальному акті таке сприяння він вчинював, будучи директором ПрАТ «АТП-15339», місцем здійснення господарської діяльності якого є: АДРЕСА_1 . Крім того, таке сприяння вчинювалось шляхом видачі наказів осіб про прийняття на роботу водіями, направленням листів з пропозиціями щодо їх бронювання, видачі наказів про відрядження за кордон тощо. Оскільки всі дії щодо сприяння вчинювались ОСОБА_3 за місцем здійснення господарської діяльності ПрАТ «АТП-15339», а саме: Полтавська область, м. Зіньків, вул. Гончарна, 11, кримінальне провадження повинно розглядатись в Зінківському районному суді Полтавської області.

Обвинувачений повністю підтримав думку свого захисника.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, зазначив, що кримінальне провадження направлено до Октябрського районного суду м. Полтави відповідно до вимог ст. 32 КПК України, оскільки через неможливість встановити місце вчинення злочину кримінальне провадження підсудно суду, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, тобто Октябрському районному суду м. Полтави. Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 332 КК України, а саме у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом усунення перешкод. Перетинання вказаними особами державного кордону України здійснювалось з пунктів пропусків трьох областей, а саме Волинської, Закарпатської, Львівської. Крім того, створення електронних документів і внесення відомостей до бази даних «Шлях» відбувалось на території Полтавської, Київської областей та м. Києва. Оскільки неможливо встановити місце вчинення злочину, тому, кримінальне провадження було направлено до суду, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, тобто Октябрського районного суду м. Полтави.

Суд, вислухавши клопотання захисника, думку обвинуваченого та прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Положеннями частини 1 статті 34 КПК України визначено вичерпні підстави для передачі кримінального провадження на розгляд до іншого суду, зокрема, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Стаття 32 КПК України визначає територіальну підсудність.

Відповідно до частини 1 статті 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Частиною 9 статті 615 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченим законодавством.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 332 КК України, а саме у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом усунення перешкод.

Фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті, встановлено, що ОСОБА_3 , будучидепутатом Полтавської обласної ради, директором ПрАТ «АТП-15339», яке є суб?єктом господарювання у галузях агропромислового виробництва, діючи умисно, з метою сприяння ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в незаконному переправленні через державний кордон, шляхом працевлаштування на ПрАТ «АТП-15339» з подальшим бронюванням, що формально є законною підставою для виїзду за кордон, 04.04.2022 видав накази №27 та №28 «Про особовий склад» про прийняття ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на посаду водіїв ПрАТ «АТП-15339».

Достовірно знаючи, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 роботу водія виконувати не будуть, 04.04.2022 направив листа №299 до Міністерства аграрної політики та продовольства України з пропозиціями щодо їх бронювання як військовозобов?язаних, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та на воєнний час, як водіїв автотранспортних засобів ПрАТ «АТП-15339», які залучені до вирощування зерна сільськогосподарських культур, на підставі якого Наказом Міністерства економіки України №986-22 від 23.04.2022 «Про бронювання військовозобов?язаних за суб?єктами господарювання у галузях агропромислового виробництва» забронювало військовозобов?язаних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як працівників ПрАТ «АТП-15339», терміном на 6 місяців.

Після цього, ОСОБА_3 10.09.2022 видав наказ б/н про відрядження ОСОБА_6 до м. Люблін (Республіка Польща), 26.09.2022 наказ №95 про відрядження ОСОБА_6 до м. Жешув (Республіка Польща) та наказ №152 від 22.10.2022 про відрядження ОСОБА_6 до Польщі (ст. Воля Барановська), а також наказ №123 від 10.10.2022 про відрядження ОСОБА_7 до м. Жешув (Республіка Польща), що дало змогу останнім виїжджати за кордон у власних справах.

Надалі, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про запровадження нових правил подачі документів щодо бронювання військовозобов?язаних за суб?єктами господарювання у галузях агропромислового виробництва, подав лист №529 від 17.06.2022 до Полтавської РВА з пропозицією укласти договір з ПрАТ «АТП-15339» про виконання мобілізаційного завдання, який укладено 20.06.2022 за №M-62 дск.

Після цього, ОСОБА_3 направив лист від 05.09.2022 вих. 595 «Про бронювання військовозобов?язаних» до Міністерства аграрної політики та продовольства України з пропозиціями щодо бронювання військовозобов?язаних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як водіїв автотранспортних засобів ПрАТ «АТП-15339», які залучені до виконання вказаного мобілізаційного завдання і договору щодо збиранні та перевезення врожаю, на підставі якого Наказом Міністерства економіки України №4913 від 29.11.2022 «Про бронювання військовозобов?язаних за суб?єктами господарювання у галузях агропромислового виробництва» забронювало на період мобілізації та воєнний час військовозобов?язаних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , строком на 6 місяців.

У подальшому, ОСОБА_3 , будучи обізнаним з порядком виїзду за кордон заброньованих військовозобов?язаних осіб, видав накази про відрядження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за кордон для перевірки комплектності вантажу та подальшого його супроводу до м. Зіньків Полтавської області та у зв?язку з виробничою необхідністю та доставкою селекційного насіння технічних культур до м. Зіньків Полтавської області, достовірно знаючи, що ПрАТ «АТП-15339» не планувало ввозити на територію України товарів із Республіки Польща.

ОСОБА_3 , організувавши безпідставне бронювання на підставі наказу Міністерства економіки України №4913 від 29.11.2022 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як працівників ПрАТ «АТП-15339», усунув перешкоди щодо їх незаконного переправлення через державний кордон України, що останні здійснили до Республіки Польща.

Надалі, усвідомлюючи, що термін бронювання спливає, ОСОБА_3 вирішив посприяти ОСОБА_6 в незаконному переправленні через державний кордон шляхом внесення до бази даних «Шлях» недостовірних відомостей про те, що ОСОБА_6 є водієм міжнародних пасажирських перевезень.

26.09.2023, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем здійснення господарської діяльності ПрАТ «АТП-15339» за адресою: Полтавська обл., м. Зіньків, вул. Гончарна, 11, використовуючи свій електронно-цифровий ключ з логіном, авторизувався в особистому кабінеті бази даних «Шлях» перевізника ПрАТ «АТП-15339», після чого, діючи умисно, створив в електронному вигляді офіційний документ, до якого вніс відомості щодо перетину ОСОБА_6 26.09.2023, 27.09.2023 державного кордону України в пунктах пропуску «Грушів» та «Угринів».

28.09.2024 року ОСОБА_6 , керуючи вказаним мікроавтобусом в пункті пропуску «Угринів» перетнув державний кордон України з Республікою Польща із пасажиром ОСОБА_8 , який не є найманим працівником, і повернувся до України без пасажиру.

Таким чином, з обвинувального акту вбачається, що сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України шляхом усунення перешкод ОСОБА_3 вчинював як директор ПрАТ «АТП-15339», яке здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 і таке сприяння ОСОБА_3 вчинював шляхом видачі наказів про прийняття на роботу осіб водіями, направлення листів з пропозиціями щодо їх бронювання, видачі наказів про їх відрядження за кордон, а також шляхом створення офіційного документу до якого вніс відомості щодо необхідності перетину державного кордону в базі даних «Шлях».

Тобто, обставини, які інкримінуються ОСОБА_3 мали місце в м. Зіньків, Полтавської області.

Місце вчинення злочину - це певна територія, де було розпочато і закінчено діяння або настав злочинний результат.

Доводи прокурора про те, що оскільки саме перетинання державного кордону України здійснювалось особами з пунктів пропусків трьох областей, а саме Волинської, Закарпатської, Львівської, а також, що створення електронних документів і внесення відомостей до бази даних «Шлях» відбувалось на території Полтавської, Київської областей та м. Києва, через що неможливо встановити місце вчинення злочину, є помилковим, оскільки об?єктивна сторона кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3 виражається саме у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України, а такі дії вчинювались обвинуваченим як директором ПрАТ «АТП-15339» не тільки шляхом створення електронних документів і внесенням відомостей до бази даних «Шлях», але й шляхом видачі наказів про прийняття на роботу вказаних осіб водіями, направленням листів з пропозиціями щодо їх бронювання, видачі наказів про відрядження за кордон тощо.

Оскільки всі дії щодо сприяння вчинювались ОСОБА_3 як директором ПрАТ «АТП-15339» за місцем здійснення господарської діяльності ПрАТ «АТП-15339», а саме: АДРЕСА_1 , яке і є місцем вчинення злочину, а тому кримінальне провадження повинно розглядатись в Зінківському районному суді Полтавської області.

Суд зазначає, що встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.

Підсудність - є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають статтею 7 Загальної декларації прав людини та частиною 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом, а відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом за нормою статті 24 Конституції України та статті 10 КПК України. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п?яти днів з дня винесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Беручи до уваги зазначене, а також, те, що кримінальне провадження №0000744 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 332 КК України скеровано до Октябрського районного суду м. Полтави, на думку суду, з порушенням правил підсудності, суд вважає за необхідне направити кримінальне провадження до Полтавського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження до Зіньківського районного суду Полтавської області.

Керуючись ст. ст. 32, 34, 314-316 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Направити кримінальне провадження №0000744 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 332 КК України до Полтавського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження до Зіньківського районного суду Полтавської області.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, в порядку ч.2 ст. 392 КПК України.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1