Справа № 727/8967/24
Провадження № 1-кп/727/417/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №727/8967/24, зареєстрованого в ЄРДР за №0000104 від 31.05.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.111, ч.1 ст.436-2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

23 серпня 2024 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшли матеріали кримінального провадження №727/8967/24, зареєстрованого в ЄРДР за №0000104 від 31.05.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.111, ч.1 ст.436-2 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивував тим, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Так, обвинувачений, перебуваючи на волі та маючи доступ до засобів зв`язку може повідомляти РФ інформацію, яка може будь-яким чином негативно вплинути на обороноздатність та державну безпеку України. Дія запобіжного заходу відносно обвинуваченого завершується 16.11.2024 року, проте судовий розгляд кримінального провадження до вказаного часу об`єктивно завершити неможливо. ОСОБА_7 раніше не судимий, однак може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, зважаючи на тяжкість покарання, у вчиненні якого останній обвинувачується. Просив застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений у судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання.

Захисник заперечував проти застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на те, що останній не ухилявся від суду, а тому вважає, що відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Просив застосувати відносно обвинуваченого будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, у відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Як було встановлено судом, ухвалою суду від 18.09.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів, враховуючи думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, приходить до висновку, що відносно обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки на даний час наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, повідомляти державі-агресору РФ інформацію, яка може будь-яким чином негативно вплинути на обороноздатність та державну безпеку України. Окрім того, колегія суддів враховує, що обвинувачений до затримання не працював, не має стабільного доходу, ухилявся від військового обов`язку. В умовах воєнного стану застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого колегія суддів вважає недостатнім.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали.

На підставі наведеного, зважаючи на завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України та виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», а також те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, яка була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що інший запобіжний захід не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що відносно обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Одночасно, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, відповідно до яких під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, колегія суддів вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5, 7, 314, 315, 316 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 05 січня 2025 року 12 год. 00 хв.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому та начальнику Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" для відома та виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3