Провадження № 1-кс/932/3816/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВНП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, військовослужбовця, військова частина НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, на посаді стрільця, не одруженого, маючого на утриманні дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване наступним.

Так, у провадженні СВ ВНП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000201 від 27.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді стрільця 3 піхотного відділення 3 піхотного взводу 3 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 28-33, 115-116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, приблизно о 15 годині 00 хвилин 26 жовтня 2024 року, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння смерті розвіднику - саперу 2 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , перебуваючи в стан алкогольного сп`яніння, на грунті виниклого конфлікту, перебуваючи в зальній кімнаті домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , тримаючи в руках ввірену йому для службового користування автоматичну зброю автомат ОСОБА_9 (далі - АК-74) №5409160 здійснив один постріл в стелю, після чого зробив 2 постріли в бік ОСОБА_8 , який знаходився навпроти нього, в результаті чого спричинив останньому вогнепальне кульове наскрізне поранення з лівої поверхні шиї на бокової поверхні на праву щоку з відкритими множинними вогнепальними переломами верхньої та нижньої щелепи, твердого піднебіння та кісток носа, з масивними пошкодженнями та дефектами м?яких тканин кореня і тіла язика, м`якого піднебіння та правої щоки, вогнепальне уламкове наскрізне поранення м`яких тканин правого плеча.

Отже, солдат ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки старшому солдату ОСОБА_8 було своєчасно надано медичну допомогу і він вижив, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

27 жовтня 2024 року солдата ОСОБА_4 затримано в порядку ст. ст. 207, 208 КПК України.

27 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків, протоколами слідчих експериментів та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, сторона обвинувачення вважає доцільним застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозра ОСОБА_4 є обґрунтованою, встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник просила вирішити питання на розсуд суду, визначити більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши пояснення прокурора та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Згідно з рішенням ЄСПЛ за скаргою № 35615/06 від 13.11.2007 року по справі «Чеботарі проти Молдови», п. 48, «…вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

Встановлено, що у провадженні СВ ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000201 від 27.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді стрільця, військової частини НОМЕР_1 , приблизно о 15 годині 00 хвилин 26 жовтня 2024 року, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння смерті розвіднику саперу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , перебуваючи в стан алкогольного сп`яніння, на грунті виниклого конфлікту, перебуваючи в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , тримаючи в руках ввірену йому автоматичну зброю автомат Калашникова АК-74) № НОМЕР_2 здійснив один постріл в стелю, після чого зробив 2 постріли в бік ОСОБА_8 , який знаходився навпроти нього, в результаті чого спричинив останньому вогнепальне кульове наскрізне поранення з лівої поверхні шиї на бокової поверхні на праву щоку з відкритими множинними вогнепальними переломами верхньої та нижньої щелепи, твердого піднебіння та кісток носа, з масивними пошкодженнями та дефектами м?яких тканин кореня і тіла язика, м`якого піднебіння та правої щоки, вогнепальне уламкове наскрізне поранення м`яких тканин правого плеча.

Отже, ОСОБА_4 виконав всі дії для доведення злочину до кінця, проте смерть потерпілого ОСОБА_8 не настала через своєчасну евакуацію та надання медичної допомоги.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

27 жовтня 2024 року ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні даних злочинів, в порядку ст. 208 КПК України, і того ж дня повідомлено про підозру.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків, протоколами слідчих експериментів, протоколом затримання, повідомленням про підозру та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Підозру визнає також сам ОСОБА_4 .

За таких обставин, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Аналізуючи ризики, на які посилається прокурор, слід зазначити, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, тому розуміючи такий розмір покарання за злочин, вагомість наявних доказів, останній може вдатися до переховування чи порушення інших процесуальних обов`язків, зокрема, явки до слідчого, прокурора, суду, тому цей ризик вважаю доведеним.

Ризик впливу на свідків також існує, оскільки свідки надали важливі показання, тому підозрюваний може впливати на них. Отже, цей ризик також є доведеним.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то підозрюваний схильний до вчинення злочинів, у нього відсутні місці соціальні зв`язки, тому існує ризик вчинення нового злочину.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведений, оскільки стороною обвинувачення не вказано, які саме дії може вчинити підозрюваний, щоб зашкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи особу підозрюваного, вчинення ним особливо тяжкого злочину, що могло спричинити загибель людини, відсутність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до висновку, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою є необхідним для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і лише винятковий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням його в умовах гауптвахти.

Заставу у даному кримінальному провадженні вважаю можливим не визначати, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства, що могло спричинити загибель людини.

Таким чином, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з утриманням в умовах гауптвахти.

Заставу у даному кримінальному провадженні не визначати.

Строк дії ухвали встановити до 24.12.2024 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду (з розташуванням в м. Кривий Ріг) протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10