Справа № 466/8592/23
Провадження № 1-кп/466/307/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» листопада 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

учасники провадження

секретар ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000969 від 12.06.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Миртюки Стрийського району Львівської області, з середньою освітою, працездатного, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше неодноразово судженого: останні рази

01.10.2019 року Стрийським міським судом Львівської області за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 122, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

30.05.2023 року Галицьким районним судом м.Львова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17 000,00грн., ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 14.08.2023 штраф замінено на громадські роботи строком 240 годин,

12.02.2024 року Шевченківським районним судом м. Львова ОСОБА_4 за ч.1 ст. 126 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян - 850грн. в дохід держави. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 19.08.2024 штраф замінено на громадські роботи строком 50 годин,

01.07.2024 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,

21.07.2024 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09.06.2023, приблизно о 12:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де перебував у гостях, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав платіжну банківську картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_5 , яка лежала на кухонному столі у приміщенні квартири, і яка, за функціональним призначенням є засобом доступу до банківських рахунків, є різновидом офіційного документу (що випливає із Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, Законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000), оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноваженою юридичною особою з дотриманням визначеної законом форм та містить передбачені законом реквізити, з метою подальшого незаконного використання такої карти шляхом зняття грошових коштів, належних ОСОБА_5 , тим самим незаконно заволодів нею.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю та пояснив, що він перебував у гостях, де також був потерпілий. У нього виник намір на таємне викрадення майна потерпілого, а саме, платіжної банківської картки банку «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка лежала на кухонному столі у приміщенні квартири. Після викрадення банківської картки він кілька разів розраховувався нею за товар у магазинах. Просить його суворо не карати за скоєне.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000969 від 12.06.2023 року.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку повністю і об`єктивно доведена, його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.357 КК України як викрадення офіційного документа.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно з ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину і обставин його вчинення.

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до ст.65 КК України бере до уваги тяжкість вчиненого кримінального проступку, враховує наслідки та обставини його вчинення.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує особу винуватого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності. Обставиною, яка пом`якшує покарання, є його щире каяття.

Обтяжуюча обставина рецидив злочинів.

Обвинуваченому слід призначити покарання за ч.1 ст.357 КК України, застосувавши ст. 59-1 Кримінального кодексу України, у виді пробаційного нагляду, яке слід виконувати самостійно від покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 30.05.2023р., заміненого ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 14.08.2023року та вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 12.02.2024 року, заміненого ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 19.08.2024 року.

Речові докази відсутні, запобіжний захід не обирався, процесуальних витрат немає.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання, застосувавши ст. 59-1 Кримінального кодексу України, у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Згідно з ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.3 п.3 ст. 59-1 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Відповідно до ч.1 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на орган з питань пробації за місцем фактичного проживання засудженого.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання за цим вироком слід виконувати самостійно від покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 30.05.2023р., який замінено ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 14.08.2023р. на громадські роботи строком 240 годин.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання за цим вироком слід виконувати самостійно від покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 12.02.2024р., який замінено ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 19.08.2024р. на громадські роботи строком 50 годин.

Запобіжний захід не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокуророві та засудженому.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_6