233 № 233/4205/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

24 липня 2024 року слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 19 липня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Араван Кусарського району, Азербайджанської РСР, лезгина, який є особою без громадянства, має середню освіту, не працює, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 09 листопада 2005 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 70 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна, 27.01.2006 апеляційним судом Донецької області вирок змінено, вважати засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією майна, звільнився 04 серпня 2009 року умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 10 місяців 19 днів;

- 11 травня 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- 21 липня 2016 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців. Звільнився 29 січня 2019 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяці 20 днів;

- 21 травня 2020 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Звільнився 25 січня 2024 року умовно достроково на 1 рік 27 днів,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2024 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП України в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також те, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, не має постійного місця проживання, схильний до вчинення корисливих злочинів.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 спробує:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що останній за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, не працює, офіційного матеріального доходу не має, стійких соціальних зв`язків не має, підозрюється у скоєні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку із чим тяжкість покарання може бути визнана підозрюваним більш небезпечна ніж втеча.

- Незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що потерпілий ОСОБА_8 , підтримує дружні зв`язки з ОСОБА_5 та надав під час досудового розслідування показання, що свідчать про причетність останнього до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення, але ОСОБА_5 може умовити або змусити ОСОБА_8 змінити показання на свою користь, при цьому ризик впливу на потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та дослідження їх судом,

- вчинити інші кримінальні правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз 21.05.2020 за ч. 1 ст. 186 КК України, звільнився 25.01.2024 умовно достроково на 1 рік 27 днів, на шлях виправлення не став, підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, не працевлаштований, не має офіційного джерела доходу, на життя заробляє тимчасовими заробітками, також не має постійного місця проживання та може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою здобуття коштів, що підтверджує схильність останнього до скоєння правопорушень.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам.

Копії клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, вручені підозрюваному ОСОБА_5 23 липня 2024 року об 11 год. 15 хв., про що свідчить розписка останнього.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив не позбавляти його волі, зазначив, що повністю визнає провину в інкримінованому правопорушенні, не збирається нікуди виїжджати. На запитання захисника повідомив, що самостійно прибував до слідчого за викликом для проведення слідчих дій за його участю.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 звернув увагу суду щодо необґрунтованості підозри, оскільки ОСОБА_5 умислу на здійснення крадіжки не мав, телефон повернув, не продавав його. Крім того, поведінка підозрюваного свідчить про відсутність наміру ухилятись від слідчого, прокурора та суду. Додав, що в другому читанні прийнято законопроект про декриміналізацію крадіжки на суму до 3028 грн., разом з цим вартість інкримінованої крадіжки не набагато перевищує вказану суму, просив застосувати домашній арешт.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України 19 липня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285.

22 липня 2024 року о 15 годині 30 хвилин, підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався строком на 30 та 90 діб, а останній раз Указом Президента України № 271/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб (тобто до 11 серпня 2024 року).

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що в період дії воєнного стану в Україні, а саме 18 липня 2024 року, приблизно о 21 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 де спілкувались на кухні вищевказаної квартири.

18 липня 2024 року приблизно о 22 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 вирішив піти додому та на виході з кухні побачив шкіряну сумку чорного кольору, яка висіла на цвяху в стіні, в якій знаходились грошові кошти у сумі 3950 грн. та яка належить ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , 18 липня 2024 року приблизно о 22 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, на виході з кухні кв. АДРЕСА_3 , переконавшись, що ОСОБА_8 , не наглядає за його діями та вони носять таємний характер, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій з цвяху закріпленому в стіні зняв шкіряну сумку чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 3950 грн., таким чином таємно викрав шкіряну сумку яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якій знаходились грошові кошти в сумі 3950 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 3950 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

В судовому засіданні встановлено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, достатньою мірою підтверджується копіями доказів, що містяться у матеріалах справи:

-протоколом огляду місця події від 19 липня 2024 року проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого потерпілий ОСОБА_9 показав цвях в стіні на який зазвичай він вішав свою шкіряну сумку в якій знаходились грошові кошти в сумі 3950 грн. та яка зникла;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 19 липня 2024 року відповідно до якого останній пояснив, що 12 липня 2024 року у відділенні Укрпошти отримав пенсію за два місяці в загальній сумі 4600 грн. та 18 липня 2024 року з тієї суми витратив 650 грн., а залишок в сумі 3950 грн. поклав в шкіряну сумочку яку 18 липня 2024 року близько 19 год. повернувшись додому повісив на цвях в стіні в приміщенні квартири. Згодом, в той же день, до нього в гості завітав знайомий ОСОБА_5 з яким вони повечеряли та після його уходу він помітив відсутність сумочки з грошима на своєму місці та зателефонував до поліції;

-протоколом огляду місця події від 19 липня 2024 року, під час якого на відкритій ділянці місцевості поблизу буд. АДРЕСА_4 у ОСОБА_5 вилучені сумка та грошові кошти які він викрав у ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19 липня 2024 року відповідно до якого остання пояснила, що 18 липня 2024 року вона допомагала своєму сусіду ОСОБА_8 по господарсву, а саме готувала їжу. В цей час у нього в квартирі знаходився раніше не знайомий їй чоловік який назвався ОСОБА_11 . Після приготування їжі повернулась до себе додому, а о 23 годині від Агдаляна дізналась, що ОСОБА_12 викрав у ного сумочку;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19 липня 2024 року відповідно до якого остання пояснила, що вона працює продавчинею у табачному магазині. Пригадала, що вранці 19 липня 2024 року до неї завітав постійний клієнт на ім`я Азер та придбав пачку цигарок ОСОБА_14 за 110 грн. Якими купюрами він розрахувався вона не пам`ятає;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19 липня 2024 року відповідно до якого остання пояснила, що вона є власницею торгівельного кіоску. 19 липня 2024 року до неї прийшов її постійний клієнт ОСОБА_16 та придбав товар за який розрахувався купюрами по 200 та 100 грн.;

-постановою про визнання предметів речовими доказами від 19.07.2024 відповідно до якої вилучені у ОСОБА_5 речі визнані речовими доказами по кримінальному провадженню;

-протоколом огляду речей від 20 липня 2024 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав шкіряну сумочку яку у нього викрав ОСОБА_5 та пояснив, що в ній знаходились грошові кошти.

Наведеного вище достатньо для висновку, що підозра на даній стадії кримінального провадження відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

З огляду на викладене твердження захисника щодо необґрунтованості підозри не підтверджуються матеріалами справи, оскільки ОСОБА_5 не інкримінувалась крадіжка телефону.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, з огляду на суворість покарання, яке може понести ОСОБА_17 , в разі доведення його вини, за тяжке кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та яке може бути визнане ним більш небезпечним ніж втеча. Отже тяжкість ймовірного покарання та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 значно підвищують ризик переховування його від органів досудового розслідування та суду на перших етапах притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, доведений і ризик незаконного впливу на потерпілого, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 є товаришем потерпілого ОСОБА_8 , неодноразово перебував у нього вдома та йому відомо місце проживання потерпілого, у зв`язку з чим підозрюваний може спробувати умовити, погрожувати, змушувати або іншим чином впливати на потерпілого з метою зміни ними показань, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню. За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Доведений і ризик можливості вчинення іншого злочину, оскільки підозрюваний раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не має належного джерела прибутку, знову підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину про власності. Вказані дії ОСОБА_5 свідчать про те, що він на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та схильний до вчинення злочинів.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, тяжкість злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає неможливим застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні та встановлених в судовому засіданні та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, як про це просив захисник.

При цьому в достатній мірі оцінено в сукупності також такі обставини: обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини за злочин, у вчиненні якого він підозрюється; особу підозрюваного працездатний, але не працює, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не має постійного місця проживання (проживає у знайомих на час їх відсутності), раніше неодноразово судимий за корисливі злочини.

Приймаючи до уваги вагомість наявних доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, з правовою кваліфікацією, для даної стадії досудового розслідування, за ч. 4 ст. 185 КК України; тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; дані про особу підозрюваного, конкретні обставини інкримінованого злочину, та наявність ризиків, які дає підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого і застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме по 19 вересня 2024 року включно, тобто на строк 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 182 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Тому, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України слід призначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 60560 грн., поклавши на ОСОБА_5 певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178, 183, 193-198, 395 КПК України, слідчий суддя:

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи без громадянства, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи без громадянства, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 19 липня 2024 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування по 19 вересня 2024 року включно.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тримати під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», розташованої за адресою: АДРЕСА_5 .

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень, 00 копійок).

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язок: прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1