Справа № 206/11/17
Провадження № 1-кп/206/34/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024м. Дніпро

Колегія суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

захисника, обвинувачених-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002510 від 12.10.2016 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні колегії суддів Самарського районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002510 від 12.10.2016 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

Прокурором 13.09.2024 через канцелярію суду подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке обґрунтовано тим, що під час судового розгляду встановлено наявність підстав для продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 оскільки наявні ризики передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - ризик переховуватися від суду - встановлено, що особа обвинувачується у ряді тяжких та особливо тяжких злочинів (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), не має утриманців (п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК), місце роботи на момент вчинення кримінального правопорушення було відсутнє та вказана особа на даний час ніде не навчається (п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК ), отже наявні ризики, що особа не маючи стійких соціальних зв`язків та усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим буде переховуватись від суду.

З урахуванням викладеного виникає необхідність в продовженні щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

У зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурор просив продовжити відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого забов`язання на 2 місяці, оскільки ризики не зменшились та не зникли.

Клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обґрунтовано тим, що наявні ризики передбачені п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик переховуватися від суду - встановлено, що особа обвинувачується у ряді тяжких та особливо тяжких злочинів (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), не має утриманців (п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК), місце роботи на момент вчинення кримінального правопорушення було відсутнє та вказана особа на даний час ніде не навчається (п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК ), отже наявні ризики, що особа не маючи стійких соціальних зв`язків та усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим буде переховуватись від суду.

На обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик вчинити інше кримінальне правопорушення

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України - особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Відповідно до п. 6 Постанови пленуму ВСУ від 26.12.2003 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» - при вирішенні питання про погашення судимості правове значення має не тільки наявність вироку суду, яким особу визнано винною у вчиненні злочину, а й підстави та час її звільнення від відбування покарання, оскільки саме з цього часу в передбачених законом випадках особа вважається такою, що не має судимості, або починає обчислюватися строк, протягом якого вона вважатиметься такою, що має судимість. Питання звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку покладається саме на суд, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Встановлено, що станом на день подання клопотання про обрання запобіжного заходу, ОСОБА_7 від остаточного покарання, встановленого ухвалою Самарського районного суду від 04.12.2015 не звільнено, а отже судимість є непогашеною. Крім того, встановлено, що вказана особа після винесення вироку Жовтневого районного суду від 27.08.2015, Бабушкінського районного суду від 29.07.2015, обвинувачується у злочинах вчинених після їх винесення, а саме 11.10.2016. Отже, ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену судимість вчинив ряд нових тяжких та особливо тяжких злочинів, що встановлює ризик і в подальшому вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурор просив продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, оскільки ризики не зменшились та не зникли.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні захисник обвинувачених, адвокат ОСОБА_6 залишив вирішення питання по клопотанню прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на розсуд колегії суддів.

У судовому засіданні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали думку свого захисника.

Колегія суддів, дослідивши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч.1 , 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого обвинувачується особа.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як слідує із клопотання, сторона обвинувачення просить врахувати, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, можуть переховування від суду.

Оцінюючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винними у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, а також колегією суддів враховується та обставина, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з моменту перебування на волі не переховувалися від суду, колегія суддів вважає, що обвинуваченим слід продовжити застосування запобіжного заходу, а саме особисте зобов`язання, який буде співрозмірним та достатнім для забезпечення належного виконання останніми своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Обираючи відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покладає на них низку процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002510 від 12.10.2016 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України - задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці, тобто до 16.11.2024 року (включно).

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці, тобто до 16.11.2024 року (включно).

Покласти на обвинуваченних ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим, експертами у вказаному кримінальному провадженні;

- не відвідувати розважальні заклади та заклади де є продаж алкогольних напоїв на розлив.

Попередити обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під розписку копію ухвали про застосування відносно них запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3