ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2450/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні, внесеного 26 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003666, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні, внесеного 26 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003666, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 28 серпня 2023 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у провадженні Дарницького УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження від 26 серпня 2024 року за № 0003666, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого четвертою статті 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , вступили у злочинну змову, домовившись між собою про вчинення розбійного нападу, поєднаного із застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло, обравши об`єктом свого злочинного посягання кв. АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_8 .

Далі ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , чітко розробили свій злочинний план дій і заздалегідь підготували знаряддя які повинні були слугувати для вчинення злочину, а саме електрошокер та предмет схожий на ніж.

25 серпня 2024 року приблизно о 16 год. 45 хв. ОСОБА_7 реалізуючи злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , розподілили між собою злочинні ролі розбійного нападу, згідно яких ОСОБА_7 , коли будуть перебувати в приміщенні квартири, відразу застосує до потерпілого електрошокер, з метою недопущення опору з боку ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 , буде безпосередньо здійснювати погрози застосування заздалегідь підготовленого предмету, ззовні схожого на ніж, з метою недопущення опору з боку ОСОБА_8 , а вразі супротиву вказаний предмет застосує.

Того ж дня, приблизно о 16 год. 45 хв., ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 з метою вчинення розбійного нападу, поєднаного застосування насильства з проникнення у житло, з метою заволодінням чужим майном, керуючись корисливим мотивом, маючи при собі заздалегідь підготовленні знаряддя для вчинення злочину, а саме електрошокер та предмет схожий на ніж зайшли до під`їзду АДРЕСА_5 , та піднялись на шостий поверх.

Дочекавшись коли потерпілий відчинить вхідні двері квартири, безперешкодного потрапили до приміщення квартири.

Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, перебуваючи у приміщенні вищевказаної квартири, розуміючи настання наслідків та суспільну небезпеку своїх дій, діючи узгоджено та обопільно, оточили ОСОБА_8 , та стали вимагати грошові кошти.

В подальшому, ОСОБА_7 , згідно відведеної йому ролі застосував до ОСОБА_8 , фізичне насильство, а саме застосував в потиличну ділянку голови електрошокер чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: забій та ссадин м`яких тканин потиличної ділянки голови, а ОСОБА_5 , згідно відведеної йому ролі тримаючи у руці ніж та погрожуючи ОСОБА_8 застосуванням даного предмету та фізичної розправою в разі здійснення будь-якого супротиву, які ОСОБА_8 , сприйняв як такі, що небезпечні для його життя та здоров`я і реальні, та став підкорюватись вимогам останніх.

Продовжуючи злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб поєднаний з проникненням у житло ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 затягнули на балкон потерпілого, де з метою подолання волі до опору потерпілого стали обкручувати продовжувачем йому руки а потім шию, та знову виказувати вимогу передачі їм грошових коштів, від вказаних дій ОСОБА_8 почав кричати та чинити опір, внаслідок чого ОСОБА_5 наніс один удар ножом в область лівої долоні, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани лівої кісті.

Для доведення свого злочинного умислу до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер свої дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення, ОСОБА_5 , з метою припинення криків потерпілого на допомогу, направив лезо ножа в бік останнього, а ОСОБА_7 , став ошукувати кімнату де виявив грошові кошти в сумі 30000 тисяч гривень, мобільний телефон марки Нокіа вартістю 1800 грн. 00 коп. та мобільний телефон Iphone Apple вартістю 12000 грн. 00 коп.

В подальшому, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 43800 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 187 КК України

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 п.1 переховуватися від органів досудового розслідування, та/або суду, оскільки усвідомлюючи невідворотність реального покарання, а також тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15 років, з конфіскацією може спонукати до переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні. Потерпілий та свідки надає покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них, підозрюваний також може здійснювати вплив та тиск на потерпілого та свідків, адже останні судом безпосередньо не допитані, а підозрюваному відомо їх місце роботи та проживання, злочин був вчинений, з застосуванням насильства відносно потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив суд клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зауважив, що вбачається невідповідність кваліфікації дій ОСОБА_5 , оскільки інший підозрюваний сказав ОСОБА_5 , що потерпілий винен йому кошти, тож ОСОБА_5 думав, що допомагає знайомому. Адвокат зазначив, що зазначені у клопотанні ризики є необґрунтованими. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або ж у разі задоволення клопотання, визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді мінімального розміру застави.

Підозрюваний, підтримав позицію адвоката, зазначив, що потерпілий сам пошкодив собі руку об ніж, він не завдавав йому ніяких ушкоджень, а лише тримав ніж, щоб налякати потерпілого, бився з потерпілим інший підозрюваний у кримінальному провадженні..

Вислухавши прокурора, захист, підозрюваного, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Дарницького УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження від 26 серпня 2024 року за № 0003666, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 187 КК України.

26 серпня 2024 року в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 було затримано.

27 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 187 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого; протоколами допитів свідків; протоколом затримання в порядку статті 208 КПК України ОСОБА_7 ; протоколом затримання в порядку статті 208 КПК України ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 187 КК України.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Отже, слідчий суддя вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 187 КК України, докази можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення є достатніми.

Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог частини першої статті 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Злочин, передбачений частиною четвертою статті 187 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення підозрюваного в судовому засіданні, а також особистість ОСОБА_5 , відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного офіційного місця роботи, стримуючих факторів, слідчий суддя погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Санкція особливо тяжкого злочину, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Поруч з тим, слідчий суддя враховує, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Слідчий суддя враховує той факт, що діючий на території України режим обмеження виїзду за кордон жодним чином не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки стосується обмеження виїзду за кордон у законний спосіб та не виключає можливості здійснення спроб перетнути кордон незаконно, з огляду на те, що наразі частина державного кордону України не контролюється, а тому такий спосіб не може виключатися, як неможливий.

Також на думку слідчого судді обґрунтованим є ризик впливу на свідків, потерпілого, оскільки усвідомлюючи міру покарання, яка може бути до нього застосовано за вироком суду, він може вчинити дії, які призведуть до зміни свідками їх показань.

До того ж, слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Слідчий суддя також вважає обґрунтованими ризики вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення та можливості підозрюваним перешкоджати кримінальному провадження, з огляду на спосіб вчинення цього кримінального правопорушення, мотиву, відношення до вчиненого та поведінку підозрюваного.

Варто додати, що ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Необхідно наголосити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Згідно із частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку слідчого судді, обставини свідчать, що прокурор довів обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктами 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як - тримання під вартою (пункти 1, 2, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що застосування до підозрюваного лише такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою є, наразі, необхідним для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, як встановлено і неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу. А отже, стосовно підозрюваного підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В той же час, під час судового засідання не встановлено обставин можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу як домашній арешт, оскільки з огляду на обставини вчинення цього кримінального правопорушення (застосування насильства) та особистість підозрюваного, такий запобіжних захід не буде дієвим.

Отже, клопотання слідчого, подане у кримінальному провадженні, внесеного 26 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003666, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на шістдесят днів підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя зазначає, що строк тримання під вартою 60 днів рахується з моменту фактичного затримання підозрюваного, а саме з 26 серпня 2024 року з 16:35 год.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із частиною четвертою вказаної статті слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

При цьому, слідчим суддею також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_5 27 серпня 2024 року було відповідно до вимог статей 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 187 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваного.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 жовтня 2024 року до 16:35 год.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не визначати.

Строк дії ухвали до 16:35 год. 24 жовтня 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 4 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1