Дата документу 04.09.2024 Справа № 336/7550/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/7550/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/771/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула 04 вересня 2024 року в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Тулун Іркутської області рф, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 .

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та представник потерпілої ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_8 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст.118 КК України, та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

Скасовано арешт тактичної куртки, посвідчення №4 від 07 березня 2022 року громадського формування «Самооборона», посвідчення серії НОМЕР_1 , перепустку, на ім`я ОСОБА_11 , посвідчення «Самооборона», мобільного телефону Самсунг, 2 гільз калібру 5,45 мм, гільзи калібру 9 мм, кулі, чотирьох гільз калібру 5,45 мм, предмету, схожого на пістолет ПМ, та магазину з патронами, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2020 року.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

В обґрунтування скарги зазначає, що оскаржуваний вирок є незаконним, невмотивованим та необґрунтованим, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та не застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає скасуванню.

На думку прокурора, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, доведена повністю, як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Прокурор звертає увагу на те, що перший постріл, здійснений ОСОБА_6 , був одиночним та в подальшому постріли здійснені чергою, що згідно характеристик автомату ОСОБА_12 , потребувало перемикання ударно-спускового механізму, а тому обвинувачений, маючи можливість припинити протиправні дії ОСОБА_11 , застосовуючи автомат в режимі ведення одиночного вогню, навмисно, перевищуючи межі необхідної оборони, здійснив перехід з одиночного пострілу на чергу.

Вказує, що обвинувачений та потерпілий перебували в однакових умовах, а саме: обидва перебували на території чужого домоволодіння, в темний час доби та використовували зброю, а тому посилання суду першої інстанції на ст.36 КК України вважає помилковим.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Задовольнити цивільний позов ОСОБА_10 в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_6 2000000,00 грн моральної шкоди.

В обґрунтування скарги зазначає, що не погоджується з оскаржуваним вироком суду першої інстанції.

Вважає, що вирок суду є незаконним, невмотивованим та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає скасуванню.

Апелянт вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, доведена повністю, як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі представника потерпілої, є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі прокурора.

Стосовно цивільного позову, апелянт вважає, що суд першої інстанції неправомірно залишив цей позов без розгляду, а тому просить розглянути його при розгляді цієї справи та задовольнити.

Згідно з вироком суду, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 08 березня 2022 року приблизно о 03.30 годині, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання неповнолітньої ОСОБА_13 , помітивши як ОСОБА_11 , знаходячись на ґанку будинку, погрожуючи ОСОБА_13 самозарядним пістолетом калібру 9х18 мм, виготовленим шляхом саморобної переробки стартового пістолету МР-371, при цьому захищаючи свідка від насильницьких дій, направив на останнього автомат конструкції Калашникова моделі АК-74, серійний номер НОМЕР_2 , зразку 1974 року, калібру 5,45х39 мм, на що у відповідь ОСОБА_11 перенаправив пістолет у бік ОСОБА_6 , в результаті чого останній здійснив постріл, спричинивши ОСОБА_11 тілесні ушкодження у виді наскрізного кульового поранення лівої кисті, після чого ОСОБА_11 впав з ґанку на задню поверхню тіла, а пістолет випав з його руки.

Після цього без розриву в часі ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_11 та, помилково усвідомлюючи, що ОСОБА_11 реально може заподіяти шкоду його життю та здоров`ю, або іншим особам, оскільки останній був поранений саме в ту руку, якою погрожував зброєю, не припинив своїх дій, та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою захисту від неправомірного посягання з боку ОСОБА_11 , перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки мав можливість захиститись іншими необхідними та достатніми для припинення неправомірних дій засобами із заподіянням менш значної шкоди ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що своїми діями, спрямованими на захист себе, він може спричинити смерть ОСОБА_11 , діючи з відповідними намірами, з непрямим умислом, тримаючи в руках автомат конструкції Калашникова моделі АК-74 № НОМЕР_2 , зразку 1974 року, здійснив не менше шести пострілів, спричинивши ОСОБА_11 наступні тілесні ушкодження: множинні наскрізні кульові поранення голови з ушкодженням кісток черепу, мозку та його оболонок; множинні кульові наскрізні та сліпі поранення грудної клітки та живота з ушкодженням ребер з обох боків: повного багатоуламкового перелому 7 ребра праворуч по задньопахвовій лінії, крайового перелому 4 та 5 ребер ліворуч по передньопахвовій лінії правого купола діафрагми, печінки, очеревини, 12-ї кишки, серця з серцевою сорочкою, грудного відділу аорти, тіл 4-5 грудних хребців та спинного мозку з оболонками, скупчень крові в плевральних порожнинах праворуч; множинні наскрізні кульові поранення верхніх кінцівок та правої нижньої кінцівки з ушкодженням м`яких тканин та множинними багатоуламковими переломами правої плечової кістки, верхньої третини великогомілкової кістки, 4 п`ясткової кістки правої кисті та 2 п`ясткової кістки.

Травма голови, тулуба та кінцівок мають ознаки тілесного ушкодження, несумісного із життям, та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 .

Заслухавши доповідь судді; прокурора та представника потерпілої, які підтримали апеляційні скарги сторони обвинувачення та просили ці скарги задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення вказаних апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок суду цим вимогам закону відповідає.

При цьому, суд навів у вироку належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до обвинувального акта, обвинуваченому ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, а саме в умисному вбивстві, вчиненому при перевищенні меж необхідної оборони.

Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні злочину не визнав, вказуючи, що в його діях немає перевищення меж необхідної оборони. По суті подій повідомив, що він має статус учасника бойових дій та раніше брав участь в антитерористичній операції, тож після початку повномасштабного вторгнення рф в Україну у м. Оріхів було організовано самооборону, штаб розташовувався у міській раді, до якої він долучився. Ввечері 07.03.2022 року до штабу прийшов раніше йому незнайомий ОСОБА_11 та влаштував скандал, оскільки йому не подобалась діяльність штабу, після чого пішов. Пізніше приблизно о 22.00 годині до міськради приїхала ОСОБА_10 , яка шукала чоловіка, підозрюючи його у зраді, та кричала. Потім ОСОБА_10 заспокоїли та вона пішла. Приблизно о 23.00 годині ОСОБА_6 поїхав додому, а після 00.00 години 08.03.2022 року поїхав на об`їзд території. Дорогою зустрів чоловіка у військовій формі, як згодом з`ясувалось, це був ОСОБА_11 , якого він тоді не впізнав, підвіз чоловіка до блокпосту поблизу будинку, де мешкають ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , дорогою ОСОБА_11 придбав цигарки. Далі ОСОБА_6 знову їздив територією міста, а потім вирішив заїхати до родини ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , щоб завезти продукти. Цю родину він знав, в будинку мешкали ОСОБА_14 , її неповнолітня донька ОСОБА_13 та бабуся. ОСОБА_14 не працювала, родина потребувала допомоги. Коли він під`їхав, то відкрив хвіртку та почав діставати з багажника продукти, потім пішов у подвір`я. На ґанку він побачив ОСОБА_13 , яку лівою рукою утримував чоловік, а правою рукою притискав до її голови пістолет. ОСОБА_6 крикнув чоловіку: «Що ти робиш? Кинь зброю!», також він крикнув ОСОБА_13 : « ОСОБА_15 , на підлогу!». В цей момент чоловік направив пістолет на ОСОБА_6 , а ОСОБА_13 опустилась вниз. ОСОБА_6 зняв з запобіжника свій автомат та здійснив кілька пострілів в бік ОСОБА_11 , від яких останній впав. Коли ОСОБА_6 почав підходити ближче, побачив, що ОСОБА_11 підвівся, почув шурхіт та звук металу, тож вирішив, що це звук затвора, після чого здійснив знову постріли. Далі він наблизився до ОСОБА_11 , відштовхнув пістолет від руки ОСОБА_11 , перевірив пульс останнього та зрозумів, що той мертвий. Далі він підійшов до ОСОБА_13 та завів останню в будинок. В будинку були документи на ім`я ОСОБА_11 та належний останньому автомат. ОСОБА_13 розповіла ОСОБА_6 , що ОСОБА_11 вночі вломився до їх будинку, домагався її та матері, а коли ОСОБА_13 чинила супротив, то ОСОБА_11 вивів її в коридор, де знову домагався та здійснив постріл в пістолета між її ніг, після чого вивів на ґанок. В цей момент під`їхав ОСОБА_6 . Далі ОСОБА_6 зателефонував за номером 102, повідомив про подію, але так ніхто і не прибув до ранку. Вранці близько 08.00 години ОСОБА_6 поїхав до міської ради, де здав свій автомат, а потім попрямував до відділення поліції.

В ході судового розгляду також допитані потерпіла та свідки сторони обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що перебувала у шлюбі із ОСОБА_11 з 2017 року. 07 березня 2022 року чоловік зранку кудись поїхав, а мобільного зв`язку не було, тому вона не могла йому зателефонувати. Приблизно о 19.00-20.00 годині приїхав ОСОБА_16 , який повідомив, що ОСОБА_11 буде ночувати у міській раді. ОСОБА_10 знову зателефонувала ОСОБА_11 , який повідомив їй, що випив дві пляшки пива та збирається ночувати у міськраді. Після 21.00 години приїхав ОСОБА_17 , та ОСОБА_10 поїхала до міськради, оскільки хотіла поглянути, де чоловік перебуває та як вони влаштувались. Коли вони прибули до міськради, то їм відчинив ОСОБА_6 . ОСОБА_11 перебував у нетверезому стані та пожартував, що «жінка прийшла дівчат шукати». Потім вони пішли до кабінету меру, далі ОСОБА_18 провела ОСОБА_10 по кабінетах, після чого ОСОБА_10 разом із ОСОБА_17 поїхали додому, а ОСОБА_11 лишився. Вранці ОСОБА_16 повідомив ОСОБА_10 , що ОСОБА_11 вбили.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що у березні 2022 року їй було 16 років, вона мешкала у АДРЕСА_3 , разом із матір`ю та бабусею. Бабуся глуха, тому нічого не знає щодо подій. ОСОБА_6 вона знає, оскільки він привозив їм воду, адже у них вимкнули водопостачання. Вночі з 07 на 08 березня 2022 року вони вже спали, коли почули стук у вікно будинку. ОСОБА_13 встала, вирішивши подивитись, хто прийшов. Коли вона вийшла на ґанок, то побачила раніше незнайомого їй ОСОБА_11 , який був вдягнутий у військову форму, на плечі у нього був автомат, а в руці 5 або 6 банок пива в якомусь піддоні. Від чоловіка відчувався запах алкоголю та він запитав, чи може зайти, на що ОСОБА_13 йому відмовила, однак, ОСОБА_11 відштовхнув її та зайшов до будинку. Зайшовши до будинку, ОСОБА_11 попрямував до однієї з кімнат, де поклав автомат на крісло, а сам сів за стіл та почав пити пиво. Коли він допив пляшку, то пішов до кімнати, де спала мати ОСОБА_13 . ОСОБА_14 почав її торкатись та намагався зняти кофту. Мати пручалась, а ОСОБА_13 зайшла до кімнати та почала відштовхувати ОСОБА_11 , від чого останній впав. Потім ОСОБА_11 підвівся та почав палити, запропонувавши також і ОСОБА_13 , але остання відмовилась. Далі ОСОБА_11 вхопив ОСОБА_13 за руку та потягнув до веранди, а, оскільки ОСОБА_13 пручалась, ОСОБА_11 штовхнув її на холодильник. Далі ОСОБА_11 почав мацати її груди, знімав кофту, намагався вдарити по голові, але ОСОБА_13 ухилилась. Далі ОСОБА_11 силоміць поцілував ОСОБА_13 , а потім дістав з кишені штанів пістолет та сказав, щоб вона не пручалась та вистрілив в бік з пістолету. ОСОБА_13 заплакала, але ОСОБА_11 погрожував, що буде гірше. Далі ОСОБА_11 вистрілив під ноги ОСОБА_13 та наказав їй йти на подвір`я. Коли ОСОБА_13 вийшла на подвір`я, то відчула, що ОСОБА_11 притиснув пістолет до її потилиці. Коли вона повернулась, то побачила направлений в обличчя пістолет. При цьому ОСОБА_11 стояв на верхній сходині, а ОСОБА_13 -сходинкою нижче. ОСОБА_11 наказав їй не повертатись. В цей момент під`їхав автомобіль ОСОБА_6 .. Коли ОСОБА_6 побачив її та ОСОБА_11 , то він крикнув: «Кинь зброю!». Тоді ОСОБА_11 направив пістолет в бік ОСОБА_6 та здійснив постріл, а ОСОБА_13 присіла та почула постріл, а потім ще один. На її думку, постріли були зроблені з різної зброї. Потім ОСОБА_11 впав, але намагався дотягтись до пістолета, який перебував приблизно в 20 см, двічі піднімався, але падав назад, після чого ОСОБА_13 почула ще один постріл. Далі підійшов ОСОБА_6 , який завів її до будинку та заспокоював. ОСОБА_6 одразу викликав поліцію, але працівники поліції приїхали приблизно о 09.00 годині.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що на той момент мешкала в будинку АДРЕСА_3 разом із донькою та матір`ю. В ніч з 07 на 08 березня 2022 року вони спали, бабуся на кухні, а свідок із донькою - в кімнаті. Потім вони почули стукіт у двері, а потім ОСОБА_11 вирвав двері, що були замкнені на гачок. ОСОБА_11 був у нетверезому стані, був вдягнутий у військову форму, приніс із собою пиво, яке поставив на стіл, а також поклав на стіл свої документи, а також роздягнувся. Також, при ОСОБА_11 був автомат, який він поклав на крісло. Далі ОСОБА_11 вживав пиво, сидячи за столом. Після цього ОСОБА_11 почав вимагати, щоб свідок зайнялась з ним сексом, але свідок відмовила. Після чого ОСОБА_11 почав її роздягати, рвав її одяг, торкався, між тим свідок чинила спротив, відштовхувала ОСОБА_11 , останній погрожував їх вбити. ОСОБА_13 захищала мати, тоді ОСОБА_11 почав домагатись доньки. Потім ОСОБА_11 з кишені штанів дістав пістолет, який приставив до голови доньки, а також здійснив постріл між її ніг, вивів її до коридору. Далі донька хотіла вийти на вулицю, ОСОБА_11 її утримував, погрожуючи пістолетом, в цей момент вони перебували на ґанку. В цей момент приїхав ОСОБА_6 , який привіз продукти. Потім свідок почула два постріли, а потім ОСОБА_6 викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні повідомив, що з ОСОБА_11 знайомий, після початку повномасштабного вторгнення вони шукали «мітки», ОСОБА_11 ходив у військовій формі типу «горка». Ввечері напередодні вбивства бачив ОСОБА_11 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 у міськраді, а зранку дізнався про вбивство. ОСОБА_6 свідок також бачив у міськраді.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що мав дружні стосунки із ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . ОСОБА_11 носив військову форму, мав при собі автомат, ніж, майже завжди носив бронежилет. Родину ОСОБА_13 він також знав, вони жили втрьох. Ввечері 07.03.2022 року вони перебували у міськраді, а саме свідок, ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_17 . Приблизно о 20.00-21.00 свідок поїхав додому, де також тимчасово перебувала ОСОБА_10 . ОСОБА_10 запитала про чоловіка, а свідок повідомив, що ОСОБА_11 залишився на чергування. Оскільки ОСОБА_10 ревнувала чоловіка, то потім разом із ОСОБА_17 поїхала до міськради, щоб перевірити, чи немає там жінок, а потім повернулась. Про вбивство дізнався зранку наступного дня, потім спілкувався із ОСОБА_6 , який вказував, що це був самозахист. Також, свідок перебував на місці вбивства, бачив там бронежилет, який стояв в будинку біля стіни.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що напередодні вбивства вони перебували у міськраді. Були ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . Потім приїхала ОСОБА_10 , у неї з чоловіком стався конфлікт. Потім ОСОБА_10 спілкувалась із ОСОБА_20 . Згодом свідок відвіз ОСОБА_10 до будинку ОСОБА_16 . Тієї ночі після опівночі ОСОБА_11 приїздив до свідка додому, просив цигарки, свідок виніс йому цигарку та помітив, що ОСОБА_11 , можливо, був у стані алкогольного сп`яніння. Наступного дня свідок дізнався про загибель ОСОБА_11 , після чого попрямував до будинку, в будинку були речі ОСОБА_11 , а також його бронежилет, який стояв біля стіни. Також, біля стіни стояв автомат. В будинку він бачив ОСОБА_14 , яка пояснила, що ОСОБА_11 домагався до її доньки ОСОБА_21 , погрожував зброєю. ОСОБА_21 на той момент виглядала на 14-15 років.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що працює заступником Оріхівського міського голови. Після початку повномасштабного вторгнення у міськраді був заснований штаб самооборони. Напередодні вони перебували у міськраді, приблизно о 22.00 годині повечеряли. Також, того дня були ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 . У ОСОБА_11 був пістолет. Того вечора ОСОБА_11 скаржився, що дружина його ревнує, ознак вживання алкоголю свідок не помітила. Приблизно о 24.00 годині до міськради приїхала ОСОБА_10 , яка була незадоволена тим, що чоловіка немає вдома. ОСОБА_11 пояснив, що дружина дуже ревнива та приїхала його перевіряти.

Окрім того, судом досліджені письмові докази.

Окрім того, згідно з протоколом огляду місця події від 08 березня 2022 року, з письмового дозволу ОСОБА_14 оглянуто будинок АДРЕСА_3 . В ході огляду в будинку були виявлені документи (посвідчення та перепустка) та речі ОСОБА_11 (тактична куртка), а також автомат останнього та магазин до нього. Також, в приміщенні будинку було знайдено дві гільзи від ПМ, на подвір`ї 4 гільзи та одна куля від автоматичної зброї, одна гільза від автоматичної зброї на ґанку будинку. Біля будинку виявлено труп ОСОБА_11 , поряд з яким біля лівої руки перебував пістолет ПМ без ідентифікаційного номеру, в якому знаходилась обойма з п`ятьма патронами, ще один патрон у каналі ствола та один патрон заблокований у викидачу.

З висновку судово-медичної експертизи від 09.03.2022 року убачається, що смерть ОСОБА_11 настала від множинних кульових наскрізних та сліпих поранень голови, тулуба та кінцівок з множинними ушкодженнями кісток скелету та внутрішніх органів. Виявлені множинні наскрізні кульові поранення голови з ушкодженням кісток черепу, мозку та його оболонок; множинні кульові наскрізні та сліпі поранення грудної клітки та живота з ушкодженням ребер з обох боків: повного багатоуламкового перелому 7 ребра праворуч по задньопахвовій лінії, крайового перелому 4 та 5 ребер ліворуч по передньопахвовій лінії, правого купола діафрагми, печінки, очеревини, 12-ї кишки, серця з серцевою сорочкою, грудного відділу аорти, тіл 4-5 грудних хребців та спинного мозку з оболонками, скупчень крові в плевральних порожнинах праворуч; множинні наскрізні кульові поранення верхніх кінцівок та правої нижньої кінцівки з ушкодженням м`яких тканин та множинними багатоуламковими переломами правої плечової кістки, верхньої третини великогомілкової кістки, 4 п`ясткової кістки правої кисті та 2 п`ясткової кістки.

Травма голови, тулуба та кінцівок утворилися внаслідок дії металевих моноснарядів, які рухались внаслідок спрямованої дії суміші порохових газів та виявлення одного з зазначених снарядів в м`яких тканинах грудної клітки, мають ознаки тілесного ушкодження, несумісного із життям, та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 .

Відсутність будь-яких додаткових факторів пострілу можуть свідчити про завдання пострілів з неблизької дистанції.

В крові та сечі ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт в такій концентрації: в крові 1,5 проміле, в сечі 2,5 проміле. Зазначена концентрація етанолу у крові живих людей викликає стан алкогольного сп`яніння середнього ступеню тяжкості.

В ході огляду Оріхівської міської ради 08 березня 2022 року, згідно із протоколом огляду місця події оглянуто автомат конструкції Калашникова 1976 року № НОМЕР_2, а також два магазини та 47 патронів.

В ході слідчого експерименту 22 липня 2022 року за участі свідка ОСОБА_13 свідок надала пояснення, які загалом відповідають її показанням, наданим під час допиту в суді. Так, свідок ОСОБА_13 під час слідчого експерименту вказала, що в ніч з 07 на 08 березня 2022 року вони разом із матір`ю та бабусею спали, коли почули стук у вікна, який тривав близько 15 хвилин, але вони вирішили не відкривати. Потім почули як «вивалились двері», після чого ОСОБА_13 вирішила дізнатись, що відбувається. Коли вона підійшла до вхідних дверей, то побачила, що двері відчинені, а на порозі стоїть ОСОБА_11 з автоматом. Далі ОСОБА_22 пройшов на кухню, незважаючи на заперечення ОСОБА_13 . Пройшовши до будинку, ОСОБА_11 поклав пиво, автомат. Далі, ОСОБА_11 почав торкатись ОСОБА_14 , яка відбивалась, але він продовжував. На запитання ОСОБА_13 ОСОБА_11 відповів: «Ти почекай, на черзі ще ти будеш». Після цього ОСОБА_13 штовхнула ОСОБА_11 , внаслідок чого останній вдарився об шафу. Далі ОСОБА_11 взяв ОСОБА_13 за руку та вивів до веранди, де почав торкатись її грудей, але ОСОБА_13 чинила спротив, тому ОСОБА_11 намагався її вдарити, але вона ухилилась, після чого ОСОБА_11 дістав пістолет Макарова. Утримуючи пістолет в правій руці, ОСОБА_11 здійснив вистріл під ноги ОСОБА_13 , а потім переклав пістолет до лівої руки та здійснив ще один постріл в бік. Оскільки свідок почала плакати, ОСОБА_11 нецензурно лаявся в її бік. Потім ОСОБА_11 наказав свідку вийти на ґанок, де став на верхню сходинку, а свідок перебувала на сходинці нижче. При цьому ОСОБА_11 направив пістолет в голову свідка ОСОБА_13 в область потилиці. Потім на автомобілі під`їхав ОСОБА_6 , який останнім часом привозив їм продукти та воду. Підійшовши до кута будинку, ОСОБА_6 попросив ОСОБА_11 прибрати пістолет. Натомість, ОСОБА_11 , тримаючи пістолет в правій руці, навів його на ОСОБА_6 , після чого свідок почула постріл, після чого ОСОБА_11 впав на спину. Також, свідок побачила пошкодження на лівій руці ОСОБА_11 . ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_13 , в цей момент ОСОБА_11 намагався дістати пістолет, тому ОСОБА_6 вистрілив у ОСОБА_11 з метою перешкодити. Свідок почула спочатку один постріл, потім 3 або 4. Після цього ОСОБА_6 відвів свідка до будинку та почав заспокоювати.

З висновку експерта від 12 жовтня 2022 року убачається, що 22 липня 2022 року під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_13 знаходилась у звичайному емоційному стані, була спокійна та врівноважена, не проявляла ознак нервування, розгубленості чи переляку.

На відеозаписах слідчого експерименту відсутні ознаки здійснення на ОСОБА_13 психологічного впливу з боку осіб, які брали участь у проведенні цієї слідчі дії.

В поведінці ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту наявні психологічні маркери, властиві для самостійного відтворення подій, що досліджуються за кримінальним провадженням.

Надана на дослідження інформація, що міститься у відеозаписі слідчого експерименту, не містить ознак, які б вказували на протиріччя між вербальною та невербальною сторонами комунікативного посилання, не містить ознак неузгодженості смислового навантаження вербальних та невербальних проявів. Процес відтворення ОСОБА_13 досліджуваних подій містить фрагменти мимовільних, спонтанних пригадувань, що викликаються змістом тієї діяльності яку підекспертна здійснювала у той самий момент. Невербальні сигнали узгоджені із ситуацією, про яку повідомляє підекспертна. Не виявлено ознак психічної напруги, психологічного дисонансу між висловлюваннями та невербальними проявами, протиріч у структурі висловлювань, змістовній завершеності повідомлень. Зафіксовані у матеріалах відеозапису слідчого експерименту особливості комунікації ОСОБА_13 є автентичними її мисленню та пам`яті, та такими, що не містять ознак, які вказували на вигадування, приховування інформації щодо досліджуваних подій.

Висновком експерта від 23 вересня 2022 року встановлено взаємне положення зброї та тіла ОСОБА_11 при отриманні ним тілесних ушкоджень: один постріл у грудну клітку - зброя була направлена справа наліво, дещо знизу вверх, ззаду наперед; один постріл у живіт - зброя була направлена спереду назад, знизу вверх, дещо справа наліво; один постріл у ліву кисть - зброя була направлена спереду-назад; один постріл у праву кисть - зброя була направлена зверху вниз, спереду назад; один постріл у ліве плече - зброя була направлена спереду назад, справа наліво, зверху донизу; один постріл у ліву гомілку - зброя була направлена спереду назад, знизу вгору (в положенні зігнутої під кутом 90 градусів нижньої кінцівки та розповсюджується через колінний суглоб та закінчується на передній поверхні правого стегна); більше одного пострілу у голову - зброя була направлена спереду назад, знизу вверх.

У тіло ОСОБА_11 було здійснено не менше 8 пострілів.

Як зазначено у висновках експерта від 25 липня 2022 року, від 03 вересня 2022 року та від 23 вересня 2022 року, не виключається утворення всіх ушкоджень за умов та обставин, які зазначила свідок ОСОБА_13 під час слідчого експерименту 22 липня 2022 року.

Враховуючи локалізацію та взаєморозташування ран, а також направлення ранових каналів, найбільш вірогідне утворення ушкоджень лівої кисті в момент розташування ОСОБА_11 на ґанку будинку, а ОСОБА_6 біля будинку. Комплекс інших ушкоджень найбільш вірогідно утворився в момент розташування тіла ОСОБА_11 на землі перед ґанком будинку, а ОСОБА_6 - на ґанку.

У висновку експерта від 10 березня 2022 року зазначено, що вилучений з приміщення Оріхівської міської ради автомат є автоматом конструкції Калашникова моделі АК 1974 № НОМЕР_2, промислового виробництва, придатний до стрільби, слідів переробки не має, а вилучені 47 патронів є бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, які виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби та призначені для стрільби з нарізної вогнепальної стрілецької зброї калібру 5,45 мм, в тому числі для автоматів АК-74.

Вилучений з будинку АДРЕСА_3 автомат є бойовою автоматичною зброєю калібру 5,45х39 мм, а саме автоматом конструкції Калашникова моделі АК-74, № НОМЕР_3 , придатний для стрільби, не має слідів переробки, а 20 патронів є бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, які виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби та призначені для стрільби з нарізної вогнепальної стрілецької зброї калібру 5,45 мм, в тому числі для автоматів АК-74.

З висновку експерта від 29 квітня 2022 року убачається, що вилучений в ході огляду місця події з подвір`я будинку АДРЕСА_3 пістолет є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю - самозарядним пістолетом калібру 9х18 мм, виготовленим шляхом саморобної переробки стартового пістолету МР-371, яка полягає у видаленні імітатора ствола і встановленні замість нього нарізного ствола під патрон калібру 9х18 мм, посиленні муфти ствола, заварювання пропилів на кожух-затворі. Пістолет придатний до стрільби. А вилучені там же патрони є боєприпасами нарізної вогнепальної стрілецької зброї - пістолетними патронами калібру 9х18 мм промислового виробництва, придатні для стрільби та призначені для стрільби з короткоствольної нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру. З наданого пістолету можливо проводити постріли наданими патронами. Вилучена в ході огляду місця події гільза патрону калібру 9х18 мм стріляна саме з цього пістолету.

Надані на дослідження 7 стріляних гільз є стріляними гільзами проміжних патронів калібру 5,45х39 мм промислового виробництва, а надані куля є стріляною кулею бойового проміжного патрону калібру 5,45х39 мм промислового виготовлення.

Вищевказані 7 гільз патронів 5,45х39 мм та 1 куля були стріляні з автомата АК-74 № НОМЕР_2 .

Проаналізувавши всі наявні докази у сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність стороною обвинувачення наявності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, оскільки в діях обвинуваченого не було перевищення меж необхідної оборони.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Так, кримінальна відповідальність за ст.118 КК України настає за умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.27 Конституції України, кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ст.30 Конституції України).

Згідно із ч.1 ст.36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч.3 ст.36 КК України).

Суд першої інстанції слушно вказав у вироку про те, що для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Разом із тим, згідно з ч.5 ст.36 КК України, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає, не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення.

Суд обґрунтовано прийняв показання обвинуваченого ОСОБА_6 , викладені вище, оскільки ці показання не суперечать іншим дослідженим судом доказам, в т.ч. відомостям з протоколу огляду місця події, висновку судово-медичної експертизи від 09 березня 2022 року та показанням свідка ОСОБА_13 .

Так, під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 стверджував, що безпосередньою причиною здійснення ним пострілу у бік потерпілого стала поведінка останнього, яка виразилась у тому, що він спочатку погрожував зброєю неповнолітній ОСОБА_13 , приставивши пістолет до голови останньої, а потім спрямував зброю в його бік, а після того як впав, намагався дістатися пістолету, що обвинувачений розцінив як бажання потерпілого застосувати зброю.

При цьому, як зазначено вище, показання ОСОБА_6 підтвердила під час допиту у суді свідок ОСОБА_13 , яка була очевидцем події, та яка зазначила окрім іншого, що потерпілий погрожував зброєю спочатку їй, а в подальшому - обвинуваченому.

Показання свідка ОСОБА_13 є послідовними, починаючи зі стаді досудового розслідування, що підтверджується відомостями з протоколу слідчого експерименту від 22 липня 2022 року за участю свідка ОСОБА_13 тощо.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував поведінку ОСОБА_11 , а саме характер його дій, які давали обґрунтовані підстави сприймати їх як реальну загрозу життю спочатку ОСОБА_13 , а потім і самого ОСОБА_6 .

Таким чином, оцінивши в сукупності зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК, оскільки згідно з сукупністю досліджених доказів, останній діяв в стані необхідної оборони, межі якої не було перевищено.

Колегія суддів зауважує, що згідно з положеннями ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. При цьому, як передбачає ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. За змістом положень ст.92 КПК України, обов`язок доказування покладений, зокрема на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи «поза розумним сумнівом».

В цьому провадженні стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вину обвинуваченого ОСОБА_6 та не спростовано з наданням достатніх доказів версії сторони захисту про те, що дії обвинуваченого були зумовлені необхідністю захисту від посягання потерпілого та відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту.

При цьому, суд першої інстанції надав правильну оцінку поведінці потерпілого безпосередньо перед подією, про що вказували свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , показання яких відображені вище, з яких убачається, що потерпілий всупереч волі свідків зайшов до їх помешкання, де вчинив неправомірні дії стосовно як ОСОБА_14 так і ОСОБА_13 , в т.ч. здійснив постріл та погрожував зброєю неповнолітній ОСОБА_13 , притиснувши пістолет до її потилиці. Саме в цей момент на місце події під`їхав ОСОБА_6 , а ОСОБА_11 направив пістолет у його бік.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії ОСОБА_11 створювали безпосередню загрозу життю як самого обвинуваченого, так і свідка, при цьому, враховуючи характер цієї загрози, а саме наведення вогнепальної зброї в напрямку голови свідка, а потім в напрямку самого обвинуваченого, для відвернення цієї загрозі від ОСОБА_6 потребувалось вчинення негайних дій. також суд обґрунтовано вказав на те, що при виборі можливих способів відвернення загрози життю або припинення протиправних дій ОСОБА_11 , слід враховувати і те, що за допомогою вогнепальної зброї людину можна поранити з певної відстані, тож ОСОБА_6 мав враховувати і те, що він може не встигнути усунути небезпеку вчасно.

Також, слушними є висновки суду стосовно того, що події розвивались дуже швидко, тож у ОСОБА_6 не було можливості проаналізувати всі ризики, адже ОСОБА_11 , який перед цим погрожував пістолетом ОСОБА_13 , а потім і самому ОСОБА_6 , знову намагався дістатись пістолету, який, як було виявлено в ході огляду місця події, перебував в межах його досяжності, поряд з рукою, при цьому набагато ближче саме до ОСОБА_11 , ніж до ОСОБА_6 .

Таким чином, проаналізувавши всі наявні докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_6 перевищення меж необхідної оборони, і як наслідок відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, оскільки постріл в потерпілого, який був озброєний пістолетом і вчиняв протиправні та небезпечні дії щодо неповнолітнього свідка, а в подальшому і самого обвинуваченого, стали підставою для вжиття останнім заходів для оборони себе та свідка.

Відповідно, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора в частині того, що обвинувачений, маючи можливість припинити протиправні дії ОСОБА_11 , застосовуючи автомат в режимі ведення одиночного вогню, навмисно, перевищуючи межі необхідної оборони, здійснив перехід з одиночного пострілу на чергу.

Так, з показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_13 убачається, що потерпілий після першого пострілу намагався дістати пістолет, а тому доводи сторони захисту про те, що обвинувачений убачав в подальших діях потерпілого реальну загрозу, заслуговують на увагу.

Те, що обвинувачений та потерпілий перебували на території чужого домоволодіння, в темний час доби та використовували зброю (на що звертають увагу прокурор та представник потерпілої), не спростовує того факту, що обвинувачений діяв у стані необхідної оборони, з огляду на встановлені судом фактичні обставини провадження.

На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному вироку, фактичним обставинам провадження відповідають, а доводи апелянтів про протилежне не є переконливими та спростовуються наявними в справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну оцінку.

В свою чергу, згідно з п.10 ч.1, ст.7, ч.ч.1,2,4 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В апеляційній скарзі не наведено переконливого обґрунтування на спростування висновків суду.

Підстав для повторного дослідження обставин кримінального провадження та доказів сторони обвинувачення, як про це просить прокурор, колегія суддів не убачає, оскільки всі обставини провадження та докази судом дослідженні повно і всебічно, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства. Фактично прокурор та представник потерпілої не погоджуються з оцінкою, яку надав суд цим доказам, що само по собі не є підставою для їх повторного дослідження у розумінні вимог ч.3 ст.404 КПК України.

Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вищевказані апеляційні скарги задоволенню не підлягає.

Істотних порушень процесуального законодавства, які б були підставою для скасування оскаржуваного вироку, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст.118 КК України, та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3