Справа №463/8857/24
Провадження №1-кс/463/7350/24
У Х В А Л А

23 вересня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя - ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася 20 вересня 2024 року до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою від 20 вересня 2024 року на бездіяльність посадових осіб Львівського районного управління поліції №1 Головного управління поліції у Львівській області (надалі - ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11 вересня 2024 року. Просить визнати бездіяльність посадових осіб ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язати службових осіб ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі поданої заяви, а також надати витяг з ЄРДР, що підтверджує внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 11 вересня 2024 року.

Скаргу мотивує тим, що 11 вересня 2024 року звернулася до ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122, ч. 2 ст. 127 КК України. Однак у визначені в ст. 214 КПК України строки відомості на підставі поданої заяви не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримала, просила вимоги такої задовольнити.

Слідчий або інший представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце проведення такого, про причини неявки не повідомили.

За таких обставин, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування, прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є кримінальним правопорушенням та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події такого (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області з заявою від 11 вересня 2024 року про вчинення кримінального правопорушення працівниками ДБР, передбаченого ст. 122, ч. 2 ст. 127 КК України, яка отримана органом досудового розслідування 11 вересня 2024 року про що свідчить талон-повідомлення єдиного обліку №30529 від 13 вересня 2024 року.

На момент розгляду скарги орган досудового розслідування не надав доказів внесення відомостей на підставі вказаної вище заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів скарги вбачається, що заявник вважає, що відносно неї вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ст. 122 ч. 2 ст. 127 КК України, працівниками ДБР, коли вона прибула на особистий прийом до начальника першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місці Львові, що полягало у незадовільних умовах в приміщенні, де здійснюється прийом громадян, а також не забезпечення їй можливості відвідати вбиральню.

Слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Кримінальний процесуальний закон наділив слідчого суддю повноваженнями здійснення у порядку, передбаченому законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В свою чергу, положеннями ст. 3 КПК України визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку з вчиненням діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність.

Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження.

Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Слідчий суддя звертає увагу, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі №818/1526/18 (провадження №11-126апп18) суд прийшов до переконання, що під час розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР (п. 36).

Стаття 122 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, або ті самі дії, вчинені з метою залякування потерпілого або його родичів чи примусу до певних дій або з мотивів расової, національної чи релігійної нетерпимості.

Частина 2 ст. 127 КК України передбачає відповідальність за катування, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю чи морального страждання, вчинене з метою примусити її чи іншу особу вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати інформацію чи зізнання, або з метою покарати її чи іншу особу за дії, вчинені нею або іншою особою чи у вчиненні яких вона або інша особа підозрюється, або з метою залякування її або інших осіб вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або з метою дискримінації, у тому числі з мотивів расової, національної чи релігійної нетерпимості.

Подана заява від 11 вересня 2024 року не містить об`єктивних даних вчинення працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, кримінально-караних діянь, передбачених ст. 122, ч. 2 ст. 127 КК України.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи описане вище, беручи обставини викладені в заяві скаржника щодо можливого вчинення відносно неї, на її думку, кримінально-караного діяння, слідчий суддя приходить до переконання, що заява ОСОБА_3 від 11 вересня 2024 року не містить відомостей, які б свідчили про наявність об`єктивних даних про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 від 20 вересня 2024 року на бездіяльність органу досудового розслідування - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1