Справа № 650/1137/23
провадження № 1-кп/650/109/24
ВИРОК

іменем України

07 листопада 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарями - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка кримінальне провадження № 0000905 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Новотроїцького району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, згідно зі статтею 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України,

встановив:

ОСОБА_7 04 червня 2023 року перебував за місцем мешкання у будинку за адресою: АДРЕСА_2 . У приміщенні кухні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вживали спиртні напої, а ОСОБА_7 відпочивав у себе в кімнаті. Близько 13:00 год. ОСОБА_7 прокинувся та вийшов до кухні, де перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . На ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин ОСОБА_7 переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя іншої людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час раптово виниклого конфлікту наніс один удар кухонним ножем в область шиї ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є життєво важливим органом, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення верхньої третини шиї праворуч, посттравматичної підслизової гематоми верхньої третини трахеї, які виникли від дії предмета, що мав колючо-ріжучі властивості. По ступеню тяжкості, згідно з «Правилами встановлення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень», вищевказані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Таким чином ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому було вчасно надано першу медичну допомогу ОСОБА_9 .

На судовому засіданні прокурор підтримав обвинувачення, вказав про доведеність вини обвинуваченого зібраними в ході досудового розслідування доказами, які були досліджені судом у відкритому судовому засіданні, а також показаннями свідків, та просив суд призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років. Вказав про необхідність знищення речових доказів та стягнення з обвинуваченого судових витрат. Діючий щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою просив залишити до набрання вироком законної сили, а строк його попереднього ув`язнення врахувати при призначенні покарання.

Захисник на судовому засіданні заперечив проти притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності пояснивши, що обвинувачений не мав на меті позбавити життя потерпілого. Пояснив, що потерпілий сам спровокував ситуацію, і поранення сталося через його дії. Аргументував, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати як нанесення легких тілесних ушкоджень з необережності. Зазначив, що обвинувачений раніше не притягувався до відповідальності, має хорошу характеристику, і його дім зруйновано.

Обвинувачений свою вину у вчиненні закінченого замаху на вчинення умисного вбивства не визнав та пояснив, що 04 червня 2023 року він відпочивав із знайомими у нього в будинку, вони вживали алкогольні напої. Певний час він відпочивав, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували на кухні, де вживали алкогольні напої та спілкувались. Він зайшов до них у кухню та побачив з правого боку ОСОБА_9 , який сидів на стільці, а за столом біля вікна побачив ОСОБА_8 , який стояв. Тоді ОСОБА_9 сказав йому щоб той не стояв без діла, а робив що треба киваючи в бік ОСОБА_8 . Він взяв кухонного ножа, покрутив його в руці, підійшов до ОСОБА_8 та правою рукою взяв його за праве плече пропустивши руку за шию, а лівою рукою приставив лезо ножа до його шиї з правої сторони. Після цього ОСОБА_8 поправив лезо ножа посунувши його руку в якій він тримав ніж. Потім ОСОБА_8 невдало повернувся і лезо ножа зачепило шкіру шиї останнього і він побачив кров. Після цього він одразу кинув ніж на підлогу та присів. Він не мав неприязних відносин із ОСОБА_8 та не намагався його вбити. Він хотів лише пошуткувати.

Вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджують такі надані стороною обвинувачення та безпосередньо досліджені в судовому засіданні письмові докази.

Рапорт старшого інспектора чергового сектора моніторингу Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області від 04 червня 2023 року, відповідно до якого о 13:55 год. надійшло телефонне повідомлення про те, що ОСОБА_8 , 1993 р.н., з проникаючим пораненням у шию доставлено до Бериславської ЦРЛ після інциденту, що стався у смт. Козацьке. Поранення було спричинене ударом ножа, нанесеним власником домоволодіння ОСОБА_7 , 1966 р.н., у ході конфлікту, що виник під час вживання спиртних напоїв. Проводяться слідчі дії, зокрема вилучення знаряддя злочину, опитування учасників та вирішення питання щодо затримання підозрюваного за ст. 208 КПК України, попередня кваліфікація - замах на умисне вбивство за ст. 15, ч. 2; ст. 115 ч. 1 КК України.

Протокол огляду місця події від 04 червня 2023 року відповідно до якого слідчим було оглянуто територію та приміщення домоволодіння АДРЕСА_2 , а також речі та предмети, які при цьому було виявлено, а саме: скупчення рідини бурого кольору, предмет схожий на ніж, порядок речей у кімнатах, зокрема кухні. При огляді слідчим вилучено кухонний ніж «Tefal», з чорно-сірою рукояткою, загальною довжиною 25,2 см, довжиною леза 12,5 см, довжиною рукоятки 13,7 см, з нашаруваннями речовини бурого кольору на його лезі, який згідно з постановою слідчого про визнання в якості речового доказу та приєднання до кримінального провадження в якості речових доказів від 04 червня 2023 року визнано та долучено, як речовий доказ у даному кримінальному провадженні, та на який згідно з ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 06 червня 2023 року накладено арешт. До протоколу також додано таблицю ілюстрацій, яка містить зроблені при проведенні вказаної слідчої дії фотознімки із відповідним описом.

Вказану слідчу дію проведено на підставі добровільної згоди користувача приміщення, тобто обвинуваченого, що підтверджено складеною ним письмовою заявою від 04 червня 2023 року, а правомірність її проведення також підтверджено ухвалами слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 06 червня 2023 року.

З огляду на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 потерпілий ОСОБА_8 помер на лівому березі в річці Дніпро в районі Антонівського мосту по причині механічної асфіксії внаслідок утоплення, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 664 від 06 липня 2023 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 12 липня 2023 року (актовий запис № 1113 від 12 липня 2023 року), та свідоцтвом про смерть від 12 липня 2023 року, суд за згодою учасників справи дослідив матеріали пов`язані із набуттям останнім статусу потерпілого та змістом його звернення до правоохоронних органів.

Так, відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19 червня 2023 року ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів із заявою про те, що 04 червня 2023 року близько 13.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 наніс йому проникаючий ножовий удар в шию, та повідомив про те, що свідком події був ОСОБА_9 .

Відповідно до заяви про залучення до провадження як потерпілого від 19 червня 2023 року ОСОБА_8 звернувся до слідчого із заявою про залучення у даному провадженні як потерпілого, у зв`язку з нанесенням йому проникаючого ножового удару в шию, на підставі чого йому було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого від 19 червня 2023 року потерпілий ОСОБА_8 показав, що 04 червня 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , в той час як він перебував на приміщенні кухні разом з ОСОБА_9 біля вікна перед столом, зайшов його хресний батько ОСОБА_7 , який нічого не говорячи взяв ніж зі столу і почав його крутити у руці. Раптово він відчув гострий біль в області шиї праворуч та побачив як ОСОБА_7 виймає ніж з його шиї. Він впав на підлогу. ОСОБА_9 дав йому ганчірку, щоб він приклав до шиї, а сам кудись побіг. З будинку також вибіг ОСОБА_7 . Що було далі він не пам`ятає. В період часу з 04 по 13 червня 2023 року він проходив стаціонарне лікування у відділенні щелепно-лицьової хірургії та хірургічної стоматології.

Довідка Комунального некомерційного підприємства «Бериславська центральна районна лікарня» Бериславської міської ради № 357 відповідно до якої ОСОБА_8 був доставлений до вказаної установи 04 червня 2023 року цивільним транспортом родичів, де оглянутий хірургом та у нього виявлено колото-різану рану шиї з порушенням судин шиї, страховоду ІІ ст. Йому була надана перша допомога.

Довідка чергового лікаря відділення ХС та ЩЛХ Комунального некомерційного підприємства «Миколаївська обласна клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради від 26 липня 2023 року відповідно до якої ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні у Миколаївській обласній клінічній лікарні у відділенні хірургічної стоматології та щелепно-лицевої хірургії з 04 по 13 червня 2023 року з діагнозом: колото-різана рана шиї праворуч. Операція у виді вторинної обробки рани шиї проведена 05 червня 2023 року.

Висновок експерта № 105 від 05 серпня 2023 року відповідно до якого лікар судово-медичний експерт ОСОБА_10 на підставі судово-медичної експертизи за фактом спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 дійшла таких висновків:

при вивченні медичних документів у потерпілого мали місце тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення верхньої третини шиї праворуч, посттравматичної підслизової гематоми верхньої третини трахеї, які виникли від однократної дії предмета, що мав колючо-ріжучі властивості, не виключено, клинком ножа та в строк, вказаний в постанові, тобто 04 червня 2023 року;

по ступеню тяжкості, згідно з «Правилами встановлення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень», вищевказані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розпаду здоров`я.

Висновок експерта № 19/105 від 25 серпня 2023 року відповідно до якого лікар судово-медичний експерт ОСОБА_10 на підставі судово-медичної експертизи за фактом спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 дійшла таких висновків:

у потерпілого мали місце тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення верхньої третини шиї праворуч, посттравматичної підслизової гематоми верхньої третини трахеї, які виникли від однократної дії предмета, що мав колючо-ріжучі властивості, не виключено, клинком ножа та в строк, вказаний в постанові, тобто 04 червня 2023 року, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я;

утворення колото-різаного поранення шиї способом, на який вказує підозрюваний ОСОБА_7 у протоколі проведення слідчого експерименту від 17 серпня 2023 року, не виключається.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 26 липня 2023 року, складеного на підставі ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 липня 2023 року, слідчим було отримано доступ та вилучено медичну картку стаціонарного хворого № 6666/423 на ім`я ОСОБА_8 , яка містить медичну документацію щодо тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_8 та застосованих при цьому медичних заходів щодо його лікування, що відповідає змісту наведених довідок та висновків експертів.

Відповідно до листа начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_11 від 22 серпня 2023 року № 5688 потерпілий ОСОБА_8 був зарахованим до військової частини НОМЕР_1 згідно з наказом командира від 29 червня 2023 року № 183, а виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 у зв`язку зі смертю у наслідок участі у бойових діях, згідно з наказом командира від 10 липня 2023 року № 196.

Протокол слідчого експерименту від 15 червня 2023 року за участю свідка ОСОБА_9 під час якого був здійснений відеозапис, який досліджений в судовому засіданні, відповідно до якого в обстановці наближеній до обставин події свідок ОСОБА_9 пояснив та показав де стояв він у приміщенні кухні в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де перебував потерпілий ОСОБА_8 , з якого боку зайшов обвинувачений, як взяв ножа та крутив його в руці, і як наніс удар. Також свідок пояснив, що перед цим він разом з ОСОБА_8 вживали на кухні горілку, всього 0,5 л, в той час як ОСОБА_7 спав у своїй кімнаті. Близько 12.30 год. ОСОБА_7 прокинувся та вийшов до них в кухню, де взяв зі стола ножа та почав його крутити в руці. ОСОБА_8 стояв біля кухонного столу під вікном, він стояв в дверному отворі, а ОСОБА_7 стояв біля газової плити по діагоналі від ОСОБА_12 Несподівано ОСОБА_7 наніс один удар ножем правою рукою в шию ОСОБА_8 . Витягнувши ніж з шиї потерпілого ОСОБА_7 залишив його у себе в руці. ОСОБА_8 впав на підлогу, а з шиї у нього почала текти кров. Він знайшов футболку та закрив нею рану ОСОБА_8 і вибіг з хати. Свої дії ОСОБА_7 ніяк не пояснював.

Висновок експерта від 10 серпня № КСЕ-19/115-23/10373 відповідно до якого на поверхні ножа вилученого в ході проведення огляду місця події за ознаками вказаного кримінального правопорушення, вчиненого за адресою: АДРЕСА_2 , слідів папілярних узорів (слідів пальців рук та долонних поверхонь) не виявлено, у зв`язку з чим відповісти на другу частину питання: «...якщо так, то чи придатні вони для ідентифікації особи?», не можливо у зв`язку з тим, що слідів папілярних узорів (слідів пальців рук та долонних поверхонь) на об`єкті дослідження не виявлено. Відповісти на питання: «Чи належать придатні для ідентифікації сліди рук, виявлені на предметі, схожому на кухонний ніж з маркуванням «Tefal», підозрюваному ОСОБА_7 (дактилокарта додається до експертизи)», не можливо у зв`язку з тим, що слідів папілярних узорів (слідів пальців рук та долонних поверхонь) на об`єкті дослідження не виявлено. Експертиза проведена в Миколаївському науково-дослідному Експертно-криміналістичному центрі Міністерства внутрішніх справ України, а її вартість становить 1912 грн.

Висновок експерта від 24 серпня 2023 року № КСЕ-19/115-23/10373 відповідно до якого 1-2 питання не вирішувались у зв`язку з тим, що виходять за межі компетенції судового експерта з правом проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження». На ножі (об`єкт № 2.1) виявлено клітини з ядрами з домішкою крові та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додаток 1). На ножі (об`єкт № 2.3) виявлено клітини з ядрами без домішки крові та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та не придатними до ідентифікації. На ножі (об`єкт № 2.2) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішку крові встановити генетичні ознаки яких не представляється за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом (або відсутністю) ДНК в даних об`єктах. Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові виявлені на ножі (об`єкт № 2.1) не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Походження генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові виявлених на ножі (об`єкт № 2.1) від ОСОБА_7 виключається. Висловитися про походження генетичних ознак клітини з ядрами без домішки крові виявлених на ножі (об`єкт № 2.3) та поодинокі клітини з ядрами без домішку крові виявлених на ножі (об`єкт № 2.2) ОСОБА_7 не представляється за можливе у зв`язку із зазначеним в п. 3 даного висновку експерта. Експертиза проведена в Державному науково-дослідному Експертно-криміналістичному центрі Міністерства внутрішніх справ України, а її вартість становить 11860,20 грн.

Висновок експерта від 28 серпня 2023 року № СЕ-19/115-23/10436-БД відповідно до якого у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_7 (об`єкт № 1.1), у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_7 (об`єкт № 2.1) виявлено клітини з ядрами з домішкою крові людини та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додаток 1). Генетичні ознаки клітин з домішкою крові виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_7 (об`єкт № 1.1) належать першій невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки клітин з домішкою крові виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_7 (об`єкт № 2.1) є змішаними та містять генетичні ознаки першої невстановленої особи чоловічої генетичної статі, генетичні ознаки яких встановлено у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_7 (об`єкт № 1.1) та другої невстановленої особи чоловічої генетичної статі. Експертиза проведена в Державному науково-дослідному Експертно-криміналістичному центрі Міністерства внутрішніх справ України, а її вартість становить 4264,75 грн.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 17 серпня 2023 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , під час якого був здійснений відеозапис, який досліджений в судовому засіданні, відповідно до якого у присутності статиста в обстановці наближеній до обставин події обвинувачений ОСОБА_7 пояснив та показав де стояв він у приміщенні кухні в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де перебував свідок ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_8 , з якого боку він підійшов до останнього, як взяв ножа та крутив його в руці, як підійшов до нього та як відбулось нанесення ушкодження потерпілому. Також обвинувачений пояснив, що 04 червня 2023 року він відпочивав в своїй кімнаті, а хлопці ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вживали там алкогольні напої. Коли він зайшов до приміщення кухні то взяв у руку ножа без конкретної мети. ОСОБА_8 сказав йому, що якщо він взяв у руки ножа то хай робить свою справу, почав провокувати його словами мужик чи не мужик він. Тоді він підійшов до ОСОБА_8 , взяв за праве плече через шию правою рукою, а лівою рукою підніс ніж до шиї потерпілого, який після цього ще поправив його як треба. Коли ОСОБА_8 смикнувся його було поранено у шию, одразу після цього він злякавшись вронив його. Далі ОСОБА_8 увезли в м. Берислав.

Висновок експерта № 21/19/105 № СЕ-19/115-23/10436-БД відповідно до якого лікар судово-медичний експерт ОСОБА_10 на підставі судово-медичної експертизи за фактом спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 дійшла таких висновків:

у потерпілого мали місце тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення верхньої третини шиї праворуч, посттравматичної підслизової гематоми верхньої третини трахеї, які виникли від однократної дії предмета, що мав колючо-ріжучі властивості, не виключено, клинком ножа та в строк, вказаний в постанові, тобто 04 червня 2023 року, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я;

утворення колото-різаного поранення шиї способом, на який вказує свідок ОСОБА_9 у протоколі його допиту від 04 червня 2023 року та у протоколі проведення слідчого експерименту від 15 червня 2023 року за його участю не виключається.

Висновок судово-психіатричного експерта № 59 від 02 серпня 2023 року відповідно до якого ОСОБА_7 психічними захворюваннями в сенсі частини другої статті 19 КК України не страждав і не страждає. У період часу, що цікавить слідство, у нього не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, тоді міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує.

Під час дослідження вказаних доказів жодна із сторін не заявила про недотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства при їх отриманні на стадії досудового розслідування, про їх недопустимість чи неналежність.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки, зі змісту показів яких вбачається причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Так, свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що дізналася про подію через телефонний дзвінок, після якого їй повідомили про поранення її сина ОСОБА_8 . За словами сина конфлікт виник між її ним і власником домоволодіння ОСОБА_7 під час вживання спиртного, що призвело до завдання її сину ножового удару в шию з боку ОСОБА_7 . Також вона зазначила, що її син безпосередньо повідомив їй про цей інцидент, під час якого сказав, що ОСОБА_7 вдарив його ножем у шию. Деталізуючи обставини події ОСОБА_13 зазначила, що зі слів сина в будинку, де стався конфлікт, також перебували інші особи, однак вона не змогла точно вказати їх роль у подіях. Свідок додала, що її син отримав медичну допомогу та планувалося його переведення до іншої лікарні для подальшого лікування. Крім того, вона зазначила, що причиною конфлікту були раптово виниклі неприязні відносини між її сином та ОСОБА_7 під час розпиття спиртних напоїв. На додаткові запитання свідок пояснила, що деталі події відомі їй виключно зі слів сина.

Свідок ОСОБА_9 суду надав покази щодо обставин інциденту, який стався між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . За словами свідка, подія відбулася на кухні в будинку ОСОБА_7 , коли всі присутні, включаючи свідка, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , разом вживали спиртні напої. ОСОБА_9 зазначив, що між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 раптово виник конфлікт, однак він не чув жодної сварки чи неприязної розмови між ними перед інцидентом.

Свідок повідомив, що перебуваючи на кухні побачив, як ОСОБА_7 підняв ніж і несподівано наніс удар ОСОБА_8 в шию. ОСОБА_9 стояв поруч і одразу після удару спробував надати допомогу ОСОБА_8 , притиснувши рану футболкою, щоб зупинити кровотечу. Він звернувся за допомогою до військовослужбовців, які знаходилися неподалік, і ті викликали поліцію.

На запитання прокурора про стан сп`яніння ОСОБА_7 , ОСОБА_9 зазначив, що останній був у стані легкого алкогольного сп`яніння, хоча точну ступінь він не міг визначити. Крім того, на запитання захисника, свідок підтвердив, що до конфлікту у присутніх не було ознак ворожнечі або особистих розбіжностей, а сам інцидент відбувся раптово та несподівано.

Свідок також описав ніж, яким було нанесено поранення, як кухонний ніж із синьою ручкою. За його словами, ОСОБА_7 підійшов до плити, взяв ніж почавши крутити його в руках і невдовзі після цього вдарив ним ОСОБА_8 . ОСОБА_9 відмітив, що після нанесення удару ОСОБА_7 тримав ніж у руці і запитав, «що, це все?»

Свідок підтвердив, що після виклику поліції залишався на місці інциденту, очікуючи на приїзд правоохоронців. Поліція прибула і забрала його для надання подальших свідчень, після чого він не повертався на місце події і не знає, що відбувалося далі з ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що знайомий з обвинуваченим, але їхні відносини обмежуються лише знайомством. Свідок розповів, що під час інциденту перебував поруч із потерпілим ОСОБА_8 та зауважив, що він побачив ОСОБА_8 вже з пораненням, кров на шиї якого, за його словами, «йшла сильно». Потерпілий тримався за поранену ділянку рукою, намагаючись зупинити кровотечу.

Свідок також зазначив, що після того, як він побачив стан потерпілого, вони вирішили викликати швидку допомогу та поліцію. Для цього посадили ОСОБА_8 в машину і відвезли його на найближчий поліцейський пост. Після чого, приблизно через двадцять хвилин, прибула поліція та медичні працівники.

На додаткові запитання свідок уточнив, що особисто не був свідком самого моменту нанесення удару та не бачив, як саме виник конфлікт.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що у день події він перебував разом з іншими учасниками у будинку, коли до них прибіг ОСОБА_7 і повідомив про те, що сталося. Свідок згадав, що ОСОБА_7 звернувся до всіх присутніх, повідомивши про травму його сина ОСОБА_16 .

На запитання про обставини, про які ОСОБА_16 розповів після події, свідок зазначив, що син розповідав йому, як отримав тілесне ушкодження в результаті конфлікту з ОСОБА_7 . Зокрема, він розповів, що конфлікт розпочався на жартівливому тоні, але переріс у щось серйозніше. Він знав, що ОСОБА_7 діяв з певним мотивом. ОСОБА_17 тоді з ним був у дружніх стосунках, але ситуація змінилась.

Свідок також уточнив, що ОСОБА_16 згадував про можливий намір ОСОБА_7 завдати удар і ОСОБА_9 , що йому пізніше підтвердив сам ОСОБА_9 , розповівши про свою присутність під час інциденту.

На запитання про місце події свідок відповів, що тілесне ушкодження синові було заподіяно в будинку, який належить ОСОБА_7 .

Таким чином, суд безсторонньо та неупереджено оцінивши надані стороною обвинувачення докази, які є належними та допустимими, дійшов висновку, що підтверджені ними обставини виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований обвинуваченому злочин було вчинено і останній є винним у його вчиненні. Стороною обвинувачення, на переконання суду, поза розумним сумнівом доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації вказаного діяння.

Так, відповідно до диспозиції частини першої статті 115 КК України, вбивством належить вважати умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно з частиною другою статті 15 КК України замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Відповідно до частини другої статті 24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» (далі Постанова), замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

Отже, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство.

Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично було заподіяні.

Згідно із пунктом 22 вказаної Постанови питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Судова практика повністю поділяє точку зору, згідно з якою прямий умисел має місце, зокрема, у випадках, коли винний усвідомлював, що внаслідок його дій з невідворотністю настає смерть іншої людини. Завдання ушкоджень в життєво важливі органи тіла, які, як правило, спричиняють смерть потерпілого, але не призвели до смертельного наслідку лише через випадковий збіг обставин, незалежних від волі винного, належить кваліфікувати не за наслідками, що сталися, а як замах на умисне вбивство.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд визнає непереконливими твердження обвинуваченого про те, що він не мав наміру вчинити вбивство, оскільки матеріали кримінального провадження та покази свідків, які з ними узгоджуються та є послідовними, свідчать про протилежне. Сила та точність завданого обвинуваченим удару, внаслідок чого було пошкоджено шию обвинуваченого та її судини, що супроводжувалось рясною кровотечею та потребувало хірургічної операції, обстановка нанесення удару, в якій дії обвинуваченого для потерпілого були несподіваними, а у останнього не було жодної підстави не довіряти обвинуваченому в силу добрих стосунків, обране обвинуваченим місце нанесення удару, яке передбачало обмеженість у вільному переміщенні потерпілого під час нападу, свідчать про те, що обвинувачений завдаючи удар ножем цілеспрямовано у життєво важливий орган - шию, у повній мірі усвідомлював всю небезпеку своїх дій та діяв з прямим умислом на вбивство.

Також з матеріалів справи встановлено, що потерпілому була надана негайна допомога з боку свідка ОСОБА_9 та завдяки діям останнього потерпілого було своєчасно доставлено лікарні, що і дозволило надати потерпілому своєчасну медичну допомогу. Тобто злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі обвинуваченого, який при цьому не намагався жодним чином надати негайну допомогу потерпілому, який з огляду на характер травмування потребував конкретних дій щодо зупинення кровотечі.

Той факт, що обвинувачений пішов до батька потерпілого та повідомив про обставини події жодним чином не свідчить про намір з боку обвинуваченого рятувати життя потерпілого. Це також вбачається з показів обвинуваченого, який не заявляв в судовому засіданні про намір таким чином допомогти потерпілому.

Версію подій обвинуваченого, відповідно до якої під час вказаних подій він шуткував, взяв за плече потерпілого правою рукою, а лівою приставив ніж до горла потерпілого, який той поправив, а тілесне ушкодження було спричинене внаслідок того, що останній смикнувся, повністю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_9 , який як впродовж досудового розслідування так і під час судового слідства надав детальні та послідовні покази про те, що обвинувачений завдав цілеспрямованого удару в шию потерпілого тоді як ніхто від нього цього не очікував.

Достатні підстави для сумнівів у правдивості показань свідка ОСОБА_9 , який був безпосереднім свідком подій, відсутні, оскільки вони є логічними, послідовними, узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, а також не встановлено, що цей свідок має будь-які підстави оговорювати обвинуваченого.

Крім того, версія обвинуваченого так само не виключає наявність в його діях умислу на вчинення умисного вбивства потерпілого, адже тоді його дії були спрямовані ще й на захоплення потерпілого, зменшення у нього здатності чинити супротив, створення перед ним ще більшої загрози для нанесення тілесних ушкоджень в життєво важливий орган.

Що стосується обстановки жарту при цьому, то суд зазначає, що з огляду на свідчення ОСОБА_15 , якому син ОСОБА_8 розказував про обставини події, а також свідчення ОСОБА_9 , під час вказаних подій, як потерпілий так і свідок сприймали ситуацію як загрозливу та реальну, а обвинувачений в свою чергу не зміг суду пояснити характер такого жарту, повідомити його передісторію, логічно пояснити необхідність вчинення жартівливих дій саме такого характеру.

Щодо не встановлення судом мотиву, яким керувався при цьому обвинувачений суд зазначає, що не з`ясування мотиву замаху на умисне вбивство не означає відсутності самого мотиву, а кримінальна відповідальність за умисне вбивство визначається не мотивом, а наявністю умислу. Мотив є внутрішньою спонукою дій особи, але його встановлення не є обов`язковою умовою для притягнення до відповідальності за умисне вбивство. Головним критерієм у доведенні такого злочину є наявність наміру позбавити життя потерпілого, що може бути встановлено іншими доказами: діями, словами, характером спричинених тілесних ушкоджень тощо. Тому, навіть без чіткого з`ясування мотиву, якщо доведено, що особа діяла з метою позбавлення життя, вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності за закінчений замах на умисне вбивство.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження у межах, передбачених частиною першою статті 337 КПК України, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні наведені вище письмові докази у їх сукупності, надавши їм правову оцінку, відповідно до вимог статті 94 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, взявши до уваги показання свідків, які були допитані безпосередньо під час судового засідання, які є послідовними, узгодженими між собою та іншими обставинами підтвердженими письмовими доказами, які, на думку суду, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у їх достовірності, за відсутності підстав ставити їх під сумнів, у зв`язку з чим їх слід покласти в основу обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що 04 червня 2023 року обвинувачений ОСОБА_7 за вказаних обставин вчинив умисні дії спрямовані на незаконне позбавлення життя потерпілого, які суд кваліфікує за частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд дійшов таких висновків.

Положеннями частин першої, другої статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Пунктом 3 частини першої статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частини першої статті 68 КК України особі при призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Відповідно до положень частини шостої статті 12 КК України та санкції частини першої статті 115 КК України встановлено, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, яке, передбачає відповідальність у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, яке має бути призначене з урахуванням обмежень визначених частиною третьою статті 68 КК України.

Отже, при визначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, ступінь його суспільної небезпеки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наслідки його вчинення, часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, проживав один, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності притягається не вперше, в період часу з 28 червня 1984 року по 26 січня 1988 року відбував покарання у виді позбавлення волі.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до статті 66 КК України, суд не встановив.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до статті 67 КК України, суд не встановив.

Зважаючи на те, що обвинувачений, вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, який у зв`язку з цим становить особливу суспільну небезпечність, наслідки якого виявились, зокрема у завданні шкоди здоров`ю іншій особі, а також враховуючи те, що обвинувачений не вчинив активних дій для надання допомоги потерпілому після завдання тілесного ушкодження, а також враховуючи той факт, що потерпілому вдалося вижити лише завдяки втручанню свідка ОСОБА_9 та своєчасній медичній допомозі, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк ближче до мінімального - вісім років.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим і достатнім, а також відповідатиме його меті.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 04 червня 2023 року відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04 червня 2023 року та ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 червня 2023 року № 487/3141/23, та утримується в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне зарахувати відповідний строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.

Зважаючи на обставини справи, а також призначене обвинуваченому покарання, яке пов`язане з позбавленням волі, суд вважає за необхідне продовжити застосований запобіжний захід до набрання вироком законної сили, з метою забезпечення його належного виконання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до частини другої статті 124 КПК України процесуальні витрати слід відшкодувати шляхом стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експертів.

Відповідно до статті 100 КПК України речовий доказ як знаряддя вчинення злочину слід знищити, а накладений на нього арешт у зв`язку з цим слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, та призначити йому покарання у виді восьми років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі частини п`ятої статті 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04 червня 2023 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований стосовно ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Речовий доказ у виді кухонного ножа «Tefal», з чорно-сірою рукояткою, загальною довжиною 25,2 см, довжиною леза 12,5 см, довжиною рукоятки 13,7 см - знищити.

Арешт накладений на кухонний ніж «Tefal», з чорно-сірою рукояткою, загальною довжиною 25,2 см, довжиною леза 12,5 см, довжиною рукоятки 13,7 см, відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 06 червня 2023 року - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз в сумі 18036,95 грн.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ________________ ОСОБА_1