Провадження № 1-кп/734/262/24 Справа № 734/3633/24
В И Р О К

іменем України

03 жовтня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Козелецького районного суду Чернігівської області кримінальне провадження № 0000214 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савинка Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до ст. 89 КК України вважається таким, який не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 у порушення Постанови Верховної Ради України № 2471 від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», яка забороняє громадянам мати у власності боєприпаси без передбаченого законом дозволу, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, у березні 2024 року, точної дати та часу не встановлено, перебуваючи на зупинці автотранспорту біля с. Димерка Чернігівського району Чернігівської області, знайшов запаковані у папір виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби патрони калібру 5,45-мм (5,45х39), які призначені для проведення пострілів з бойової нарізної зброї, а саме: автоматів та ручних кулеметів відповідного калібру, та які є бойовими проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками і являються боєприпасами.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, достеменно знаючи, що зазначені вище предмети є бойовими припасами та маючи реальну можливість звернутися до правоохоронних органів з метою добровільної їх здачі, цього не зробив, а підібрав їх та приніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав їх в кімнаті житлового будинку, чим здійснив придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу до їх вилучення 13.06.2024 працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку.

Під час проведення обшуку 13.06.2024 працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено 60 патронів калібру 5,45-мм (5,45х39), які відповідно до висновку судової експертизи зброї № СЕ-19/125-24/7483-БЛ від 18.06.2024 є боєприпасами, які придатні до стрільби.

Таким чином, ОСОБА_5 здійснив придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Обвинувачений висловив щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина останнього в придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, є доведеною поза розумним сумнівом.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує наступне.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому каятті.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

З врахуванням вище наведеного, суд приходить до переконання, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_5 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства, і призначає йому покарання у виді позбавлення волі із встановленням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України, як достатнього для його особи з врахуванням вищезазначених обставин, встановлених в судовому засіданні.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне витрати в розмірі 2 271 грн 84 коп. за проведення експертизи стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави вартість проведених по справі судових експертиз в розмірі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 копійки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_6