У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/3471/21

№ 1-кс/183/2246/24

12 листопада 2024 року м. Самар

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів, у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до ЄРДР 03.06.2021 року за № 0000841 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадження слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку глави 15 КПК України надійшло клопотання слідчого про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа здійснила самовільне зайняття земельної ділянки комунальної форми власності без кадастрового номеру, яка розташована в межах прибережної зони річки Самара, під комерційне використання, а саме для розміщення будівлі кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ).

Згідно даних з реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на будівлю кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зареєстровано за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 . Водночас згідно даних публічної кадастрової карти земельна ділянка, розташована під кафе, не виділена взагалі та розташована в межах прибережної зони річки Самара.

Відповідно до інформації, наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , проект землеустрою земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на розгляд до РОВР не надавався.

Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 17 жовтня 2019 року до міської ради надходила заява ОСОБА_4 про відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди площею 0,82 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , для використання під кафе. Заявниці було надано письмове роз`яснення щодо порядку вирішення питання про відведення земельної ділянки в оренду із земель комунальної власності шляхом проведення земельних торгів аукціону. Повторних заяв, клопотань щодо передачі в оренду чи інше право користування зазначеної земельної ділянки не надходило. Адреса будівлі кафе-бару не присвоювалась.

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_4 у єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом, відсутні інформація щодо видачі/реєстрації таких документів по об`єкту, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеного державними інспекторами ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено наступне:

За результатами візуального огляду та проміром мірною стрічкою встановлено, що ОСОБА_5 використовує земельну ділянку по АДРЕСА_1 , для розміщення мостіння площею 0,0356 га т будівлі кафе з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » площею 0,0378 га, загальна площа становить 0,0734 га.

Відповідно до наявної інформації ОСОБА_4 використовує земельну ділянку загальною площею 0,0734 га по АДРЕСА_1 , для розміщення мостіння та кафе з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах водоохоронної зони, за відсутності рішення про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.12.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 на підставі договорів купівлі-продажу № 1247 від 21 травня

2018 року та № 1295 від 22 травня 2018 року зареєстровано право власності на об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 .

Також досудовим розслідуванням встановлено, що продавцем у вищевказаних договорах купівлі-продажу виступав ОСОБА_7 . Відчужуване нежитлове приміщення належало продавцю на праві приватної на підставі договорів купівлі-продажу № 345 від 26 квітня 2018 року та № 365 від 03 травня 2018 року, посвідчених приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 . Продавцем будівлі по договорах значився ТОВ фірма « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Крім того встановлено, що право власності на будівлю кафе за ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » зареєстровано 21 квітня 2018 року державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 на підставі договору купівлі продажу б/н від 10 березня 2000 року, укладеного між ТОВ фірма « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (продавець) та ТОВ фірма « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (покупець). Окрім іншого у вказаному договорі зазначено, що зазначений об`єкт належить продавцю на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_9 № 616-п від 20 листопада 1996 року.

Водночас згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_10 наказ № 616-п від 20 листопада 1996 року в ІНФОРМАЦІЯ_11 не виявлений і відповідно інформація стосовно передачі у приватну власність майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відсутня.

Зібрані під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні матеріали дають підстави вважати про наявність в діях власника кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадський формувань встановлено наступне:

ТОВ фірма « ІНФОРМАЦІЯ_6 » код ЄДРПОУ НОМЕР_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , місцезнаходження реєстраційної справи: ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

ТОВ фірма « ІНФОРМАЦІЯ_8 » код ЄДРПОУ НОМЕР_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , місцезнаходження реєстраційної справи: ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Таким чином, під час досудового розслідування з метою встановлення кола осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення, виникла необхідність у вилученні належним чином завірених копій до правовстановлюючих документів та реєстраційної справи № 119 на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , котрі перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Із змісту ст. 25 КПК України вбачається, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає виключний перелік процесуальних джерел доказів, а тому здобуті іншим шляхом фактичні дані не зможуть бути використані як допустимі докази.

Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій вказаної статті.

Відповідно до статті 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуків, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно зі ст. 163 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

На підставі викладеного та враховуючи, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та іншими способами встановити обставини, які передбачається довести за допомогою вказаних документів, не надається можливим, слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді.

В судове засідання слідчий не з`явився, у зв`язку з обмеженнями, встановленими в Україні. Слідчий суддя вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився. У відповідності з ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до таких висновків.

У відповідності до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Як вбачається з клопотання слідчого, останній довів слідчому судді підстави вважати, що інформація, про доступ до якої просить надати слідчий, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Так з клопотання вбачається, що встановити обставини скоєння кримінального правопорушення можливо лише шляхом отримання інформації, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать, в тому числі, відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Частиною 6 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчим факт неможливості іншим способом довести обставини кримінального правопорушення ніж отримання тимчасового доступу в клопотанні доведений, тому слідчий суддя вважає, що надане клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 161-163 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Надати дозвіл слідчим Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та прокурорам Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_11 на тимчасовий доступ та вилучення належним чином завірених копій правовстановлюючих документів та реєстраційної справи № 119 на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , котрі перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_4 .

Строк дії ухвали до 10.01.2025 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1