Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2642/24
Провадження № 1-кп/376/296/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2024 р.

Сквирський районний суд Київської області у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника (адвоката) ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області кримінальне провадження №0000208 від 15.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кисельовка, Завестнівського району, Ростовської області Російської Федерації, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не депутата, не адвоката, військовослужбовця, призваного за мобілізацією, стрільця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Сквирського районного суду Київської області перебуває вказане провадження.

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли, не зменшилися та продовжують існувати. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років. Тому, варто врахувати наявність ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, у разі доведення винуватості ОСОБА_4 , то йому загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків, може спонукати ОСОБА_4 , змінювати місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для ОСОБА_4 до втечі.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків), який обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 , знаючи анкетні дані потерпілого та свідків, які вказують на причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. Також, ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється), оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисному нанесені тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому в стані алкогольного сп`яніння, під час введення на території України воєнного стану, а тому це прямо вказує на відсутність будь-яких стримуючих факторів, щодо вчинення протиправних діянь, в тому числі кримінальних правопорушень. Водночас, встановлено, що 25.04.2024 ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві скеровано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001266 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (самовільне залишення військової частини або місця служби). Зазначене свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів, щодо вчинення протиправних діянь, в тому числі кримінальних правопорушень.

Прокурор вважає, що наведені вище обставини свідчать, що застосування більш м`яких, окрім як тримання під вартою, запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано ним. Зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, такий запобіжний захід у виді як особисте зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 з огляду на наявність високого ступеня ризику переховування від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, потерпілого наявність яких обґрунтована вище. Окрім цього, вважає за доцільне визначити ОСОБА_4 розмір застави, у разі внесення якого, останнього буде звільнено з під варти, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки останній вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити, вказавши що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, залишились незмінними.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник не заперечили проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000208 відповідає вимогам ст.ст. 184, 199 КПК України.

15.07.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

16.07.2024 слідчим суддею Сквирського районного суду Київської області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого завершується 12.09.2024.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Таким чином, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, а також враховуючи, що ризики, зазначені в ухвалі суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цей час не змінились та обвинувачений та його захисник не заперечують щодо задоволення клопотання прокурора, суд вважає продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування строком 60 діб. Визначити заставу для звільнення з-під варти, що становить сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178,183,184,331,369-372, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування, - задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначити 09 листопада 2024року датою закінчення строку дії даної ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Визначити розмір застави для звільнення з-під варти ОСОБА_4 , що становить сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, та (або) суду;

- не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та(або) місця роботи.

Копію даної ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1