Провадження № 1-кс/686/35/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 , щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В обґрунтування доводів скарги зазначено, що 27.07.2023 р. ОСОБА_3 отримав лист слідчого №1458зкп/14-01-01-3374/2023 від 14.07.2023 р. про відмову у внесенні його заяви до ЄРДР, з чим він погодитись не може, тому просить зобов`язати слідчого внести його заяву-повідомлення про злочин до ЄРДР.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що не є перешкодою для розгляду справи.

Скаржник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали вимоги, викладені у скарзі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали перевірки, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих матеріалів перевірки вбачається, що 24.05.2023 р. до апарату Верховної Ради України надійшла заява ОСОБА_3 , датована 03.05.2023 р., в якій останній зазначав, що це «заява-повідомлення про злочин працівників МВСУ Хмельницької області Лишень, Середа, ОСОБА_5 , Васільєв, Кремньов, Ладанський, Москальчук, Нікольчук, Нісходовський, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (далі злочинці 1), прокурорів Хмельницької прокуратури Готра, Івасюк, Чорноморець, Мельник, Лисюк, Леськів, Синишен, Павлишен, Гриньків, Пападюк, Мензило, Косидло, Мартиненко та слідчі ДБР Хмельницької області (надалі злочинці 2), «Лікаря» Шарпан (надалі злочинець 3), працівники СІЗО №29 Вовнянко, Мудрецький, Тернопільський, Придолоба, Мельник, Сухораб (надалі злочинці 4), журналісти тв. каналу ictv Віноградська, Стогній (надалі злочинці 5). Усі злочини злочинців «кришують» слідчі дбр, прокуратури, поліції, не виконуючи навіть вказівки, зобов`язання, рішення, ухвали суду про зобов`язання слідчих порушити кримінальні провадження проти злочинців (у заяві наявні посилання на відповідні ухвали суду). 09.07.2013 р. у камері №11 ІТТ м.Кам`янець-Подільського в 09:00 год. ОСОБА_3 передали ухвалу про задоволення його клопотання в кримінальній справі №29/4146 про відвід його адвоката ОСОБА_17 , після чого, без адвоката ОСОБА_3 , в камеру до останнього зайшов «беркутівець» в масці і сказав, щоб ОСОБА_3 підписав зізнання у вбивстві гр.Теплюка, а інакше йому влаштують самогубство, потім зайшли слідчі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , і запропонували теж саме, зізнатися у вбивстві гр. ОСОБА_20 , ОСОБА_3 відмовився від їх пропозицій, тоді слідчі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та «беркутівці» - (Лишень, ОСОБА_21 , ОСОБА_5 ) сказали йому піти в суд та під звукозапис зізнатись у вбивстві гр. ОСОБА_20 , ОСОБА_3 сказав, що без адвоката він не піде ні на які слідчі дії та підписувати нічого не буде (один з епізодів його чисельних катувань та вибивання з нього зізнання на протязі 4-х років зафіксовано відео-камерами в ІТТ камері №11 та міститься у його представників, друзів та в матеріалах кримінального провадження №70000022 та в мережі інтернет), після чого, ОСОБА_3 був жорстоко побитий, з застосуванням спец.засобів, фізичної сили, руками, ногами обутими в ботінки працівниками міліції та спец. підрозділу «Беркут», за вказівкою начальника міліції Хмельницької області та м.Кам`янець-Подільський, лише через те, що він відмовився виконувати злочинні накази на підставі ст.60 Конституції України, та вимагав надати йому адвоката і допустити в якості захисників мати ОСОБА_3 ОСОБА_22 та його дружину ОСОБА_23 , відповідно до ст.ст.59, 60, 63, 8, 19 Конституції України, ст.ст.44, 45, 46, 47 КПК України (1960 р.). Після побиття в камері, ОСОБА_3 у кайданках потягли волоком по сходах на перший поверх і продовжували побиття та катування, вибиваючи зізнання, а потім, у нижній білизні та в кайданах, волоком потягли у суд м.Кам`янець-Подільського та закрили у металевій клітці, увесь процес його катування, побиття, вибивання зізнання, принижень та знущань цинічно і холоднокровно знімали на відеокамери злочинці-5 журналісти телеканалу ictv Віноградська та Стогній, що заборонено, відповідно до чинного законодавства України та Європейської конвенції з прав людини, потім ОСОБА_3 притягнули волоком в кайданах у ІТТ, так само як і виволокли з камери, де знову били і вимагали зізнатись у вбивстві гр. ОСОБА_20 ті ж самі працівники міліції, працівники «Беркут» у масках, які його били, ображали та принижували його гідність через те, що він мусульманин, один з «беркутівців» постійно кричав, що вб`є ОСОБА_3 , так само як вбивав мусульман у Косово. Після побиття, коли його знову повернули у камеру, він виявив, що з камери, де він утримується один, за час його відсутності, зникли його особисті речі. Після побиття, ОСОБА_3 стало погано, через запаморочення та чисельні ушкодження у нього на голові, руках, тулубі, хребті, копчику і ногах, оскільки міліціанти вже лежачого добивали його ногами у армійських ботінках, з метою завдання йому ран, чим злочинці 1 порушили ст.ст.364, 365, 121, 126, 127, 129, 161 КК України. 09.07.2013 року, коли ОСОБА_3 прийшов у свідомість, він написав заяви про проведення СМЕ у прокуратуру та МВСУ м.Кам`янець-Подільський, унаслідок його побиття та припинення злочинів, всі заяви він передав начальнику та заступнику міліції м.Кам`янець-Подільський, які залишились без уваги та розгляду, натомість йому викликали «швидку», а прибула «лікар», яка відмовилась представитись, а потім назвалась ОСОБА_24 , відмовилась надати ОСОБА_3 першу медичну допомогу та обстеження, з відповідними медичними заходами, та зупинити кровотечу, та документально оформити огляд та тілесні ушкодження, натомість «лікар» ОСОБА_25 , «лікар» бригади N2 «швидкої», наказала міліціантам «беркут» забрати ОСОБА_3 у камеру, оскільки його огляд проводився в присутності беркутівців, чим "лікар" Шарпан, злочинець 3, порушила ст.ст.135, 136, 139, 140, 141 КК України. Після чого, до ОСОБА_3 завітав помічник прокурора м.Кам`янець-Подільський Чорноморець, який відмовився зареєструвати його заяву про побиття та надати ОСОБА_3 направлення на СМЕ, оскільки ОСОБА_26 представляє обвинувачення на замовлення екснардепа-бандюка наркодилера ОСОБА_27 , і побиття ОСОБА_3 міліціантами-злочинцями відбувалось також на замовлення та за вказівкою бандюка наркодилера ОСОБА_27 10.07.2013 року, під час побачення ОСОБА_3 з матір`ю, його особисті речі міліціантами та злочинцями 1, без присутності останнього, були погружені у міліцейську машину, після чого, ОСОБА_3 було примусово заковано у кайдани (руки в кайданах позаду) заштовхано у машину та вивезено з закованими у кайданах за спиною руками з ITT АДРЕСА_1 працівниками конвою, на чолі з прапорщиком ОСОБА_28 та беркутівцями, які під час етапування завдавали йому тілесних ушкоджень та погрожували вбивством, якщо він не зізнається. Після того, як ОСОБА_3 доставили у СІЗО АДРЕСА_2 , останній виявив те, що міліціанти- злочинці 1 викрали його особисті речі, що підтверджено документально, а-саме: годинник «Касіо», телевізійний евро-кабель, машинку для стрижки «Філіпс», станок для бриття «Жилет МАК-3» з касетами до останнього. В СІЗО №29 його побої, тілесні ушкодження були зафіксовані документально та фотокамерою працівниками СІЗО №29. Але всі звернення ОСОБА_3 до начальника СІЗО №29 та в санчастину СІЗО №29, щодо надання йому інформації щодо його фізичного стану, надання медичної допомоги та інформації щодо його тілесних ушкоджень та фотознімки його тілесних ушкоджень, залишились без задоволення, а його заяви про виклик прокурора та листи на ім`я прокурора, щодо розслідування його побиття працівниками міліції-злочинцями 1, та ненадання йому медичної допомоги працівником швидкої, медичної допомоги бригади №2 ОСОБА_24 , залишились без розгляду та належного реагування, всупереч ст.ст.9,11 Закону України про попереднє ув`язнення, ст.ст.364, 365, 367, 184, 161, 142, 139, 135 КК України, ст.ст. 49, 32, 8, 19 Конституції України. Міліціанти «беркут» - злочинці 1, не дивлячись на те, що 12.07.2013 року ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайсуду йому призначено 2 цивільних справи до розгляду за його позовом до ОСОБА_20 та ОСОБА_29 , за головуванням ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , та те, що термін його перебування у ITT м.Кам`янець-Подільський протягом 10-ти діб ще не сплив, ОСОБА_3 етапували у СІЗО №29 та позбавили його права на участь у призначених судових справах, злочинці 1 не доставили його на СМЕ та перевезли в СІЗО №29 лише з метою скрити сліди своїх злочинів. Листи та скарги ОСОБА_3 про надання йому допомоги, внаслідок його катування, адресовані в наглядові органи, працівники СІЗО№29 м.Хмельницький взагалі відмовились відправляти, не дивлячись на те, що злочинці продовжували його катувати і у приміщенні СІЗО АДРЕСА_2 , що є прямим порушенням чинного законодавства України та його конституційних прав і свобод. На цей час слідчі дбр, прокуратури, поліції кришують злочинців, не проводячи жодних слідчих дій проти злочинців вже за наявними порушеними проти злочинців кримінальними провадженнями за заявами ОСОБА_3 0000845, 0000914, 000077, 0000776, 0000526, 0000040, 0000419, при цьому навіть не допитали, не відібрали покази та наявні у нього докази, не визнали ОСОБА_3 потерпілим, слідчі дбр, прокуратури, поліції жодного разу до ОСОБА_3 на проведення слідчих дій не з`явились, чим слідчі дбр, прокуратури, поліції порушили ст.ст.223, 93, 98, 99, 95, 224, 94, 56, 55 КПК України, ст.ст.364, 365, 374, 366, 367 КК України. Тому, враховуючи усі вищевикладені порушення прав та свобод ОСОБА_3 , на підставі ст.ст.154, 214 КПК України, ст.ст. 364, 365, 121, 126, 127, 129, 161, 135, 136, 139, 140, 141, 336, 336-1 КК України, ОСОБА_3 наполягав: доручити ДБР, НАБУ, НП, ГПУ порушити проти злочинців 1,2,3,4,5 кримінальні провадження, з відстороненням їх від займаних посад та притягненням до кримінальної відповідальності; зобов`язати злочинців не ухилятись від військової мобілізації та виконати свій почесний обов`язок захищати свою батьківщину Україну під час війни. Провести перевірку статків злочинців 1,2,3,4,5 щодо відповідності їх доходам та деклараціям. Всі вищевказані злочинні дії проти ОСОБА_3 та його родини кришують прокурори м.Кам`янець-Подільського Чорноморець, Лисюк, Ромась, Романишен та Хмельницької області ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та начальник МВСУ м.Кам`янець-Подільський, начальник МВСУ Хмельницької області, за вказівкою та на замовлення бандюка-екснардепа ОСОБА_36 (« ОСОБА_37 »), яких також слід притягнути до кримінальної відповідальності, з відстороненням від займаних посад та перевіркою статків щодо відповідальності їх доходам та деклараціям; усі вищевказані міліціанти-поліціанти-злочинці 1 ОСОБА_38 , Лишень, ОСОБА_5 , Середа, які катували ОСОБА_3 , вчиняли та вчиняють злочини проти нього та його родини, на замовлення бандюка-екс-нардепа наркодилера ОСОБА_27 , і досі не покарані, працюють на своїх займаних посадах, підвищені у званнях за катування ОСОБА_3 , та переведені у підрозділ «Корд» та інші, тому заява направлена з метою зобов`язання відповідні органи держави Україна діяти відповідно до чинного законодавства, загально Європейських норм, з припиненням злочинів проти ОСОБА_3 та його родини, на замовлення бандюка-екснардепа наркодилера ОСОБА_39 « ОСОБА_40 » сексота СБУ. Всі вищевказані злочинні дії посадовців «кришують» корупціонер слідчий ДБР м.Хмельницький Майка, який не проводить жодних слідчих дій, не визнає ОСОБА_3 потерпілим, не збирає та не долучає наявні у останнього речові докази, не проводить допит ОСОБА_3 , не допускає його адвоката, не надсилає йому будь-які процесуальні документи, щоб останній не міг їх оскаржити, не виконує рішення суду, а лише закриває кримінальні провадження проти злочинців-посадовців, які порушено за рішенням суду.»

Вказана заява ОСОБА_3 24.05.2023 р. була скерована для розгляду до Офісу Генерального прокурора, куди надійшла 01.06.2023 р. Після чого, 05.06.2024 р., заява ОСОБА_3 була скерована до Хмельницької обласної прокуратури, куди надійшла 12.06.2023 року. В подальшому, а саме 14.06.2023 року, вищевказана заява направлена за належністю в ТУ ДБР, розташоване у м.Хмельницькому, де була зареєстрована за №1458зкп від 16.06.2023 р.

Відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 внесені не були, про що ОСОБА_3 було повідомлено листом №1458зкп/14-01-01-3374/2023 від 14.07.2023 р., за підписом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в м.Хмельницькому.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відтак, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у заяві ОСОБА_3 викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки ця заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), не містить ця заява й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб за відповідними статтями Кримінального кодексу України. Аргументи, висловлені ОСОБА_3 у його заяві, про можливе вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121, 126, 127, 129, 135, 136, 139, 140, 141, 142, 161, 184, 336, 336-1, 364, 365, 367, 374 КК України, фактично ґрунтуються на його власній оцінці та зводяться до незадоволення і суб`єктивної незгоди з порядком та обсягом проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №70000022, 0000845, 0000914, 000077, 0000776, 0000526, 0000040, 0000419, а також ґрунтуються на припущеннях ОСОБА_3 про вчинення вищеозначеними особами кримінальних правопорушень. Однак, викладені у заяві ОСОБА_3 обставини, недостатні для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать саме про вчинення кримінального правопорушення, і не можуть вказані обставини слугувати механізмом для притягнення до відповідальності службових осіб, у разі прийняття ними рішень та вчинення процесуальних дій, зміст та порядок здійснення яких не задовольняє когось із учасників кримінального провадження. До того ж, процесуальна діяльність прокурора, слідчого, дізнавача, в межах їх посадової дискреції, не може бути підставою для їх кримінального переслідування. Порядок оскарження у рамках кримінального провадження процесуальних дій та рішень слідчого, дізнавача, прокурора, у випадку незгоди з ними, визначений кримінально-процесуальним кодексом.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР. Ініціювання кримінального переслідування щодо осіб, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Враховуючи, що уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 214, 303- 307, 309, 372, 395 КПК України,-

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя