В И Р О К

іменем України

27 вересня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

за відсутності потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000059 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області, є громадянином України, має середню освіту, одружений, працює оператором газорозподільної станції 4 розряду у ТОВ "Оператор ГТС України", зареєстрований в с. Першотравневе (на цей час Велетень) АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у кримінальному проступку, передбаченому частиною частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

11 травня 2024 року близько 23:00 години ОСОБА_6 керуючи автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхав до домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживає його колишня дружина ОСОБА_7 . В той час, до вказаного автомобіля підійшов ОСОБА_4 , який відчинив водійські двері та розпочав сварку з ОСОБА_6 , під час якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 перебуваючи за вищевказаною адресою умисно наніс два удари правим кулаком в область обличчя ОСОБА_6 , завдавши йому наступні тілесні ушкодження: синець в лівій навколо очній області та ділянка травматичного набряку м`яких тканин в області перенісся, які як в сукупності так і кожне окремо по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень; надлом 1 зуба 1/3 на верхній щелепі праворуч, який по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвело до незначної стійкої втрати загальної працездатності до 10%.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило незначну втрату працездатності.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку у повному обсязі визнав та під час судового розгляду показав, що мешкає в АДРЕСА_2 . разом з дружиною ОСОБА_7 та двома її малолітніми синами, батьком яких є її колишній чоловік ОСОБА_6 . Між ним та ОСОБА_6 склалися неприязні стосунки, що супроводжувалися неодноразовими погрозами з боку останнього фізичною розправою, у тому числі із застосуванням зброї, до якої він має доступ як військовослужбовець. Через це він заборонив ОСОБА_6 під`їжджати ближче ніж на 50 метрів до двору за вказаною вище адресою.

11.05.2024 ОСОБА_6 забирав до себе додому дітей, а близько 23:00 привіз дітей до матері, і вони вдвох їх зустрічали на вулиці. Цього разу ОСОБА_6 , який, на його думку, перебував у стані сп`яніння, не дотримався заборони під`їжджати до двору і під`їхав на великій швидкості та різко зупинився. Така поведінка йому здалася підозрілою, тому він підійшов до автомобіля з боку водія, відчинив двері, висловив претензії з приводу того, що ОСОБА_6 порушив заборону під`їжджати до двору, та двічі кулаком наніс йому ударів в обличчя. В цей час діти вже вийшли з автомобіля та з матір`ю зайшли у двір, а ОСОБА_6 від`їхав від двору, а потім викликав швидку допомогу та поліцію.

У вчиненому кримінальному проступку щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність.

Оцінивши зазначені вище докази, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та взаємозв`язку достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винуватим в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило незначну втрату працездатності, і його дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком;

- конкретні обставини цього кримінального правопорушення, а саме, що тілесні ушкодження ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 в той момент, коли він повертав до матері малолітніх дітей, які в цей момент перебували поруч, на що не зважав обвинувачений. При цьому, з боку ОСОБА_6 будь-яких висловлювань чи дій, які можливо було б сприймати як образу чи погрозу не здійснювалося. А заборона під`їжджати до двору є свавільною з боку обвинуваченого, тому порушення такої заборони не свідчить про протиправну поведінку потерпілого;

- обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якою визнається щире каяття обвинуваченого, що виявилося у критичному ставленні до вчиненого кримінального правопорушення та готовності нести кримінальну відповідальність;

- обставину, що обтяжують покарання, відповідно до пункту 11 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якими визнається вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

- особу обвинуваченого, який не судимий (а. п. 56); на обліку в психіатричному та наркологічному кабінеті не перебував (а. п. 51, 52), одружений (а. п. 57), має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , які проживають окремо, зі своєю матір`ю, за місцем проживання скарг на його адресу не надходило (а. п. 60), працює оператором газорозподільної станції 4 розряду у ТОВ "Оператор ГТС України", де мав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців, до 01.09.2024 (а. п. 58, 59), є добровільним помічником ГО "Всеукраїнська платформа оздоровлення суспільства", де характеризується з позитивної сторони (а. п. 62).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних його обставин, обставини, що пом`якшує покарання, обставини, що обтяжує покарання, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що застосування одного з більш м`яких видів покарання, що передбачені санкцією частини 2 статті 125 Кримінального кодексу України, є недостатнім для досягнення мети покарання, передбаченої частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України. Тому, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді обмеження волі на строк, в межах санкції частини 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у кримінальному проступку, передбаченому частиною частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Початок строку покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік ОСОБА_4 обчислювати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1