Справа №588/1153/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/109/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

Іменем України

04 вересня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 588/1153/21 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 30.07.2021, якою залишено без задоволення клопотання Тростянецького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області про скасування звільнення від відбування покарання,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою скасувати звільнення від відбування покарання з іспитовим строком ОСОБА_8 та направлення його для відбування призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.07.2020 покарання, оскільки висновки суду про поважність причин неявки засудженого до органу пробації 08.04.2021, 27.05.2021, 10.06.2021 та 08.07.2021 не відповідають фактичним обставинам провадження і є помилковими.

08.07.2021 до Тростянецького районного суду Сумської області надійшло клопотання начальника Тростянецького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком засудженому ОСОБА_8 і направлення його для відбування призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.07.2020 покарання.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 30.07.2021 у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що причини неявки засудженого на реєстрацію до органу пробації не є злісним ухиленням від виконання покладених на нього судом обов`язків, а вчинення протягом іспитового строку засудженим одного адміністративного правопорушення не є достатньою підставою для направлення засудженого для відбування покарання.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив скасувати ухвалу суду, доводи засудженого ОСОБА_8 про залишення судового рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно ч. 1 ст. 75 КПК, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених ч. 1, 2 цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років, а згідно ст. 78 КПК після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. 71, 72 цього Кодексу.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно ст. 166 КВК, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, ЗУ «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

За приписами ч. 4 ст. 166 КВК письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Крім того, згідно п. 5.4 «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» (далі Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 270/1560 від 19.12.2003 (зі змінами), якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.07.2020 ОСОБА_8 засуджений за ч. 4 ст. 407 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік і на нього покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Зазначений вирок суду 08.09.2020 був прийнятий до виконання у Тростянецькому районному секторі філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, а 14.09.2020 ОСОБА_8 було роз`яснені покладені на нього судом обов`язки, умови відбування покарання, він був попереджений про наслідки невиконання обов`язків.

Постановою начальника Тростянецького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області від 14.09.2020 ОСОБА_8 був зобов`язаний з`являтись для реєстрації у четверту п`ятницю кожного місяця.

25.09.2020 і 27.11.2020 органом з питань пробації було оголошено ОСОБА_8 письмові попередження за неявку на реєстрацію та одразу подано до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Здійснивши розгляд вказаного вище клопотання і залишивши його без задоволення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дві неявки засудженого на реєстрацію, ураховуючи надані ним пояснення про страждання на наркозалежність і досліджені матеріали особової справи, що характеризують засудженого, не є наслідком злісного ухилення від виконання покладених на нього обов`язків і небажанням стати на шлях виправлення.

Так, після зміни ОСОБА_8 днів явки на реєстрацію постановою начальника Тростянецького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області від 30.11.2020 засуджений з`явився на реєстрацію 11.12.2020, 28.12.2020, 11.01.2021, 22.01.2021, 12.02.2021 і 25.02.2021.

За неявку засудженого 11.03.2021 на реєстрацію до органу пробації йому було оголошено третє письмове попередження і одразу після цього орган пробації знову подав до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання.

Розглянувши вказане вище питання, суд першої інстанції вдруге дійшов обґрунтованого висновку про залишення клопотання без задоволення. При цьому судом першої інстанції був урахований консультативний висновок спеціаліста № 111 від 22.03.2021 лікаря-нарколога, згідно якого ОСОБА_8 з 05.02.2021 є учасником замісної терапії у КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально-небезпечних захворювань», має певний діагноз і 01.03.2021 щоденно отримує препарат, що передбачає щоденне відвідування закладу.

В подальшому, ОСОБА_8 не був на реєстрації в органі пробації 25.03.2021, 08.04.2021, 13.05.2021, 27.05.2021, 10.06.2021, 24.06.2021 і 08.07.2021, з яких неявки 13.05.2021 і 24.06.2021 орган пробації визнав поважними. Повторне письмове попередження було оголошене ОСОБА_8 09.04.2021 за неявку на реєстрацію 08.04.2021, а 16.07.2021 було оголошено письмове попередження вже після звернення із клопотанням до суду за неявки 27.05.2021, 10.06.2021 та 08.07.2021, тобто з огляду на позицію органу пробації засуджений не прибув без поважних причин для реєстрації 08.04.2021, 27.05.2021, 10.06.2021 та 08.07.2021.

Відмовляючи черговий раз у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції дійшов висновку, що допущені ОСОБА_8 неявки для реєстрації не є злісним ухиленням від виконання покладених на нього обов`язків, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, а також належним чином умотивовано в ухвалі суду. При цьому ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно, скарги від сусідів на нього відсутні, протягом іспитового строку будь-яких кримінальних правопорушень не вчиняв, а матеріали справи містять докази про вчинення ОСОБА_8 лише одного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях), яке не свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

З огляду на викладене, наведені в апеляційній скарзі прокурора обставини не є тими обставинами, які тягнуть за собою направлення ОСОБА_8 для відбування призначеного йому покарання і скасування звільнення від покарання з випробуванням, так як не установлено умислу засудженого на ухилення від відбування покарання і небажання останнього стати на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для застосування ч. 2 ст. 78 КК.

Оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином умотивованим, тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК,

постановила:

Ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 30.07.2021 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4