Справа №: 630/254/24 Провадження № 1-кс/630/315/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Люботин заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Судді Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 системою авторозподілу надійшла дана заява захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 .

На обгрунтування заяви зазначено, що 27.08.2024 у судовому засіданні під час допиту представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , суд надав право сторонам задавати представнику питання. Коли вона задавала питання представнику потерпілого, який не зміг надати відповіді на усі запитання, суддя втрутився у її опитування та вказав на те, що наразі не відбувається розгляд цивільного позову і ним визначено розгляд позовної заяви проводити після дослідження інших доказів. На її заперечення на дії головуючого щодо порушення норм КПК перебиванням допиту потерпілої сторони і необхідність запитань саме у цьому допиті, суд вдався до приниження захисника шляхом публічного у судовому засідання з`ясування повноважень захисника, місця реєстрації захисника і органу, що видав свідоцтво захиснику, окрім того, став погрожувати скаргою до цього органу на дії захисника. Захисник вважає такі дії головуючого проявом упередженості та зацікавленістю із інших причин в розгляді справи. Коли вона попросила час для написання заяви про відвід, суд намагався продовжити допит потерпілої сторони.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заяву про відвід.

Прокурор подала заяву про розгляд заяви про відвід у її відсутність де просила відмовити у задоволенні відводу.

Суддя ОСОБА_5 на розгляд заяви про відвід не з`явився, письмових пояснень не подав.

Захисник ОСОБА_4 та представник потерпілого в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. Заяв або клопотань до суду не подали.

Суд, вислухавши ОСОБА_3 , перевіривши заяву про відвід судді ОСОБА_5 , вважає що вона не підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.

Як зазначив Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонностімає визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону № 2453-VI).

Вимогами Закону № 2453-УІ передбачено, що судді зобов`язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядали і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини четвертої статті 54 цього Закону).

Частина 1 ст. 75 КПК України містить перелік обставин, які унеможливлюють участь судді у кримінальному провадженні, пунктом 4 якої передбачені інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

При розгляді заяви про відвід, суд виходить з суб`єктивної оцінки стороною у справі щодо дій головуючого судді. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Суд враховує зокрема, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IY, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права " ... якщо до складу суду існують сумніви в безпристрасності і справедливості, то такий суд повинен заявити самовідвід. Кожен суддя, у відносинах безпристрасності, якого є сумніви, повинен вийти із складу суду, розглядаючи справу. Інакше є недовіра" (Пьєрсак проти Бельгії, "Лангбергер проти Швеції". Критерії правової впевненості у справедливому розгляді судових справ підтверджені також у справі "Барановський проти Польщі №12718/87" та рішення у справі "Стіл проти Сполученого королівства" від 23.09.98 року.

З заяви вбачається, що адвокат ОСОБА_4 фактично висловлює незгоду із веденням головуючим суддею судового засідання. Ухвалення головуючим процесуального рішення щодо порядку дослідження доказів та зняття запитань сторони захисту під час допиту іншої сторони, не може свідчити про упередженість, необ`єктивність або зацікавленість судді у розгляді справи.

Надання правової оцінки дотриманню кримінального процесу під час постановлення ухвал та вироку суддею є повноваженнями апеляційної та касаційної інстанцій.

Посилання ОСОБА_4 на зацікавленість судді у розгляді даної справи не підтверджена жодним доказом. Незгода захисника із встановленим порядком дослідження доказів та веденням головуючого судді судового засідання у тому числі зняття певних запитань не може свідчити про упередженість, необ`єктивність або особисту зацікавленість судді ОСОБА_5 у результатах розгляду кримінального провадження.

В зв`язку із цим, заява про відвід задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України -

П О С Т АН О В И В:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 29.08.2024р.

Суддя: ОСОБА_1