Справа № 953/7130/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000056 від 25.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Харкова, із повною середньою освітою, холостого , військовослужбовця військової служби за призовом, який проходить військову службу на посаді розвідника - навідника розвідувального взводу з десантно - штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.07.2024 Московським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21 липня 2023 року № 3057 військовослужбовця солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду навідника розвідувального взводу 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан до 21 листопада 2022 року, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Так, 19.03.2024 о 15:54 год. ОСОБА_4 прибув у відділення № 2 АТ «Ідея Банк», що розташоване в ТРЦ « Джокер » по вул. Героїв Праці, 14 у м. Харкові, де побачив на вільному столі відкритої каси пачку банкнот номіналом 100 гривень у кількості 93 штуки (яка насправді є сповіщувачем тривожної сигналізації, тобто муляжом, але на думку ОСОБА_4 є справжніми коштами у розмірі 9 300 грн.), після чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме пачки банкнот номіналом 100 гривень у кількості 93 штуки на загальну суму 9 300 грн.

Реалізуючи злочинний умисел, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне заволодіння пачки банкнот номіналом 100 гривень у кількості 93 штуки на загальну суму 9 300 грн., усвідомлюючи, що його дії є непомітними для оточуючих, взяв на вільному столі відкритої каси пачку банкнот номіналом 100 гривень у кількості 93 штуки на загальну суму 9 300 грн. (яка є сповіщувачем тривожної сигналізації, тобто муляжом та не є платіжним засобом), яку поклав до своєї куртки після чого з викраденим майном покинув місце вчинення злочину.

Так, ОСОБА_4 вдома помітив, що купюри у кількості 93 штуки несправжні, тобто виконав всі дії, необхідні для доведення злочину до кінця, але довести його до кінця не зміг з причини, що не залежали від його волі, а саме в зв`язку з тим, що вищевказана пачка банкнот у кількості 93 штуки виявилась насправді муляжом, який не є платіжним засобом.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 міг би спричинити потерпілому АТ «Idea Bank» матеріальну шкоду на загальну суму 9 300 грн., що відповідає кількості банкнот у викраденій пачці муляжу.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, фактичні обставини кримінальних правопорушень, які інкримінується, зокрема, час, місце вчинення та їх правову кваліфікацію не оспорює. Пояснив, що дійсно 19.03.2024, точного часу не пам`ятає, прибув у відділення № 2 АТ «Ідея Банк», що розташоване в ТРЦ «Джокер» по вул. Героїв Праці, 14 у м. Харкові, де, непомітно для оточуючих взяв зі столу каси пачку банкнот номіналом 100 гривень у кількості 93 штуки, які, як він побачив вдома, є не справжніми. Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає добровільно, без примусу. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Представник потерпілого АТ «Idea Bank» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої до суду заяви просив розглядати справу без його участі.

Враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчинені злочину, йому роз`яснені наслідки вимог ч.3 ст. 349 КПК України, інші учасники судового провадження не оспорюють обставини даного кримінального провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого та вірну кваліфікацію його дій за ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викраддення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого встановлено, що він неодружений, є військовослужбовцем військової служби за призовом, який проходить військову службу на посаді розвідника - навідника розвідувального взводу 3 десантно - штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та мешкання, судимий 17.07.2024 вироком Московського районного суду м.Харкова зач. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, належного на праві приватної власності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєного та щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.07.2024 ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених зач. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, та йому призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна, належного на праві приватної власності, а кримінальне правопорушення, що є предметом даного судового розгляду, скоїв до ухвалення зазначеного вироку, суд призначає остаточне покарання ОСОБА_4 , керуючись ч. 4 ст. 70 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При призначенні остаточного покарання немає правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вимог статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та вимог статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням).

Визначаючи покарання суд враховує, що воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженню не обирався.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його ув`язнення у кримінальному провадженні за вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.07.2024, у якому він був засуджений, з 29 березня 2024 року по 03 листопада 2024 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, при цьому скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2024 на майно, у відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.07.2024 остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покаранння у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, відбуте частково за вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.07.2024, а саме з 29.03.2024 по 03.11.2024 включно.

Строк відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі рахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня ухвалення вироку з 04.11.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженню не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення експертизи Національним науковим центром "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

- DVD-R диск "Alerus" з відеозаписами з камер відеоспостереження, розташованими у ТЦ "Джокер", відділення "Idea Bank" за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 14 - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000056;

- предмет, схожий на пачку банкнот номіналом 100 гривень, у кількості 93 штуки, скріплені між собою двома скобами та завернуті всередині в паперову бірку, на якій мається червона стрічка без напису - повернути потерпілому АТ «Idea Bank», скасувавши з них арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2024 справа № 953/2916/24.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 - в той же строк з моменту вручення йому копії цього вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1