Справа № 464/4439/23
пр.№ 1-кп/464/283/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з базовою середньою освітою, який неодружений, не працює, раніше судимий, востаннє 14.08.2023 Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, ухвалою від 21.03.2024 покарання замінено на громадські роботи строком на двісті сорок годин, покарання не відбуте, місце проживання тареєстрації: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 29.06.2023 приблизно об 11.00 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), переслідуючи корисливий мотив, за вказівкою іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), з метою заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_5 під приводом того, що його син потрапив в дорожньо-транспортну пригоду та необхідністю передачі коштів на його лікування, прибув до місця його проживання, а саме квартири АДРЕСА_2 , та, перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири, отримав від потерпілого ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 13000 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України (станом на 29.06.2023) становило 475390,50 грн, після чого покинув місце події із вказаними грошовими коштами, якими в подальшому разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, заподіяли матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 475390,50 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватість у вчиненому визнав та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, про те, що 29.06.2023 за попередньою вказівкою особи, з якою перебував у місцях позбавлення волі, прибув до потерпілого у квартиру АДРЕСА_2 , та останній йому передав кошти у сумі 13000 доларів США. Взяв вказані кошти взяв та після цього покинув квартиру потерпілого. Також потерпілий, не розуміючи, що це обман, передав йому записку для лікаря, зміст якої обвинувачений не пригадує. Ствердив, що його роль полягала виключно в отриманні та передачі коштів, за що частину коштів залишив собі. Розумів, що вчиняє кримінальне правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, щодо речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки докази щодо інших обставин ніким не оспорювалися. Наслідки визначення саме такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню, учасникам судового провадження роз`яснені.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 190 КК України (у редакції, що діяла до 11.08.2023) є правильною, оскільки останній вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та у великих розмірах.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання, вчинення злочину щодо особи похилого віку, що є обставиною, яка обтяжує покарання, відомості про особу обвинуваченого, який неодружений, не працює та жодних осіб на утриманні не має, на медичних обліках неперебуває, має судимості, за місцем відбування покарання за попереднім вироком характеризується негативно, а також те, що шкода потерпілому не відшкодована та перебування обвинуваченого в розшуку, тобто ухилення від суду.

Судом взято до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді органу пробації, про дуже високий рівень небезпеки для суспільства і дуже високий рівень повторного вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої йому статті КК України.

Вищевказане покараннявідповідатиме загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, положенням ст. 68 КК України, та є необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ч. 1 ст. 69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, а також ст. 75 КК України та призначення покарання з випробуванням, не встановлено.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 14.08.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.03.2024 покарання за вищевказаним вироком замінено на громадські роботи на строк двісті сорок годин.

Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вищевказаним вироком від 14.08.2023 з врахуванням ухвали суду від 21.03.2024, більш суворим, призначеним за цим вироком, ОСОБА_4 необхідно остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Питання речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження необхідно вирішити відповідно до положень КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави до набрання вироком законної сили необхідно залишити без зміни.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (у редакції, що діяла до 11.08.2023), та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 14.08.2023 з врахуванням ухвали суду від 21.03.2024, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 04.10.2024, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу затримання та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме з 09.08.2024.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити без зміни - тримання під вартою з визначенням застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, у разі внесення якої зобов`язати останнього строком на два місяці прибувати до суду за кожною вимогою, не відлучатися з м. Львова без дозволу суду.

Речові докази у справі, а саме:

-мобільний телефон марки «Samsung Duos», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з номером НОМЕР_2 ,переданий на зберігання ОСОБА_5 , - залишити у власності останнього;

-сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_6 ; мобільний телефон «ergo», ІМЕІ: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 ; мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 ; чорновий запис на 1 арк. із зазначеним номером банківської карти НОМЕР_11 ; чорновий запис на картонній упаковці з Vodafone, де записано номер телефону НОМЕР_12 , серійний номер пакету Vodafone НОМЕР_16; коробку від мобільного телефону «Sigma», ІМЕІ: НОМЕР_13 , ІМЕІ2: НОМЕР_14 ; корпус від мобільного телефону «Sigma», ІМЕІ: НОМЕР_13 , ІМЕІ2: НОМЕР_14 ,передані на зберігання ОСОБА_4 , - залишити у власності останнього;

-записник-календар із чорновими записами телефонних номерів, лампу з трубкою із залишками речовини невідомого походження, - знищити та арешт такого майна, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 13.12.2023, - скасувати;

-оптичний диск з аудіозаписом із назвою НОМЕР_15 ,який долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити у таких матеріалах.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_6