Провадження №1-кп/522/3036/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000495 від 03.07.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-07.04.2010 Біляївським р/с Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років п/в, ст. 75 КК України - 1 рік і/с; 15.05.2013 Біляївським р/с Одеської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років п/в з конфіскацією майна. Звільнився 30.11.2015 умовно-дострокове, невідбутий строк - 1 рік 10 місяців 13 днів;

-10.04.2023 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

-15.01.2024 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за даним вироком та вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 10.04.2023 року, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 11.06.2024 по 12.06.2024, більш точного часу не встановлено, достовірно знаючи, що Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 №451/2023 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, та Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ), Указом Президента України № 757 від 07.11.2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №8419-ІХ, указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України №3057-ІХ від 02.05.2023, Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України №3275-IX від 27.07.2023, Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-IX від 08.11.2023, Указом Президента України від 05.02.2024, затвердженим Законом України №3564-IX від 06.02.2024, Указом Президента України від 06.05.2024, затвердженим Законом України №3684-ІХ від 08.05.2024, якими продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, тобто до 12.08.2024 та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-ІХ від 03.03.2022, перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де знайшов банківську картку АТ КБ «Приват Банк» з банківським рахунком № НОМЕР_1 з безконтактною технологією проведення платежів, яка була втрачена її власницею ОСОБА_6 .

У цей же час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, а також усвідомлюючи, що на банківському рахунку, до якого прив`язано вказану банківську карту, можуть знаходитись грошові кошти, він і обрав їх безпосередньо предметом свого злочинного посягання.

Так, 12.06.2024, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел та для перевірки можливості здійснення торгівельних операцій за допомогою вищевказаної банківської картки без підтвердження PIN-коду, ОСОБА_3 прибув до магазину «Продукти» за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своїм знайомим ОСОБА_7 , якого не сповістив про наявність чужої банківської картки та можливість здійснення розрахунку за чужі кошти, а отже не повідомив про свій злочинний намір.

В цей же день, у період часу з 18 год. 28 хв. по 18 год. 36 хв., перебуваючи на касовій зоні у вищевказаному магазині, діючи в межах єдиного злочинного умислу на таємне викрадення грошових коштів, протиправно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 дістав та передав ОСОБА_7 банківську картку АТ КБ «Приват Банк» з банківським рахунком № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , для розрахунку за раніше обраний товар.

Надалі, шляхом здійснення 8 (восьми) транзакцій, вони розрахувались в магазині «Продукти» за товари на загальну суму 977 гривень, за допомогою банківської картки АТ КБ «Приват Банк» з банківським рахунком № НОМЕР_1 та POS-терміналу безготівкових операцій по оплаті товарів, після чого покинули приміщення магазину.

Того ж дня, ОСОБА_3 в період часу з 18 год. 55 хв. по 19 год. 32 хв., перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Поштова, буд. 38, в приміщенні магазину «Продукти», продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, протиправно, з корисливих мотивів, умисно, шляхом здійснення 16 (шістнадцяти) транзакцій за допомогою банківської картки АТ КБ «Приват Банк» з банківським рахунком № НОМЕР_1 та POS-терміналу, здійснив оплату товарів на загальну суму 4074 гривень.

Того ж дня, ОСОБА_3 , у період часу з 20 год. 00 хв. по 20 год. 01 хв., перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, буд. 89 а, в приміщенні магазину «Продукти», продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, протиправно, з корисливих мотивів, умисно, шляхом здійснення 2 (двох) транзакцій за допомогою банківської картки АТ КБ «Приват Банк» з банківським рахунком № НОМЕР_1 та POS-терміналу, здійснив оплату товарів на загальну суму 287 гривень.

У подальшому, того ж дня, перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ-маркет № 1152», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, буд. 22а, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, протиправно, з корисливих мотивів, умисно, однією транзакцією за допомогою банківської картки АТ КБ «Приват Банк» з банківським рахунком № НОМЕР_1 та POS-терміналів розрахувався за товари на суму 451 гривня 20 копійок.

Також, 12.06.2024, в період часу з 21 год 00 хв по 21 год 03 хв, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «ЄВА № 447», що за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, буд. 30, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, протиправно, з корисливих мотивів, перебуваючи на касовій зоні у вищевказаному магазині, передав ОСОБА_7 банківську картку АТ КБ «Приват Банк» з банківським рахунком № НОМЕР_1 для розрахунку за раніше обраний товар.

Надалі, шляхом здійснення 4 (чотирьох) транзакцій, вони розрахувались за товари на загальну суму 1205 гривень 70 копійок за допомогою банківської картки АТ КБ «Приват Банк» з банківським рахунком № НОМЕР_1 та POS-терміналу безготівкових операцій по оплаті товарів, після чого покинули приміщення магазину.

Того ж дня, ОСОБА_3 , у період часу з 21 год. 19 хв. по 21 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, буд. 28, у приміщенні магазину «ТАВРІЯ В», продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, протиправно, з корисливих мотивів, умисно, шляхом здійснення 4 (чотирьох) транзакцій за допомогою банківської картки АТ КБ «Приват Банк» з банківським рахунком № НОМЕР_1 та POS-терміналу, здійснив оплату товарів на загальну суму 1046 гривень 60 копійок.

Продовжуючи свої злочинні дії, 13.06.2024 року в період часу з 09 год. 51 хв. по 10 год. 42 хв., ОСОБА_3 прибув до магазину «Продукти», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Поштова, буд. 38, де реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, протиправно, з корисливих мотивів, умисно, шляхом здійснення 16 (шістнадцяти) транзакцій за допомогою банківської картки АТ КБ «Приват Банк» з банківським рахунком № НОМЕР_1 та POS-терміналу, здійснив оплату товарів на загальну суму 6537 гривень.

Надалі, ОСОБА_3 , досягнувши своєї єдиної злочинної мети, позбувся банківської картки АТ КБ «Приват Банк» з банківським рахунком № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 14578 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним правопорушення, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення кримінального правопорушення, правову кваліфікацію свого діяння. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про слухання справи за її відсутності, цивільний позов не надавала.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Статтею 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, уродженцем м. Одеси, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , у лікаря на наркологічному обліку не значиться, раніше неодноразово судимий.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує визнання вини та щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбаченими ст.67 КК України, є рецидив кримінальних правопорушень.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

Вимога додержуватись справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, а за досить короткий проміжок часу скоїв кримінальне правопорушення, наявність обтяжуючої обставини рецидиву злочинів, та те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив під час іспитового строку та матеріальну шкоду потерпілій не відшкодував.

Також суд бере до уваги, що обвинувачений не працевлаштований, не одружений, на утриманні дітей та/або непрацездатних батьків не має.

В свою чергу, суд враховує, що обвинувачений у скоєному кримінальному правопорушенні щиро покаявся, має постійне місце проживання.

Згадані пом`якшуючі обставини, а також відомості про особу обвинуваченого, дають суду підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Крім того, суд встановив, що вироком Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2024 року, який набрав законної сили 15.02.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за даним вироком та вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 10.04.2023 року, остаточно визначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки

При цьому, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, в період з 11.06.2024 по 12.06.2024 року, тобто після постановлення попереднього вироку Приморським районним судом м. Одеси від 15.01.2024 року, а отже остаточне покарання йому варто призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2024 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

При цьому, застосовуючи покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і досягнення достатньої та справедливої сатисфакції потерпілих і суспільства в цілому.

Суд також встановив, що у даному кримінальному провадженні обвинувачений перебував під вартою з 26.07.2024 року, тому в силу положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання за даним вироком обвинуваченому слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до набрання вироком законної сили у зв`язку із призначенням покарання у виді позбавлення волі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2024 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по даному кримінальному провадженню у період з 26.07.2024 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: оптичний носій - диск DVD-R білого кольору «PSP 330WG21123503 1»; оптичний носій - диск DVD-R білого кольору «PSP 330WG21124321 1»; оптичний носій - диск DVD-R білого кольору «PSP 330 НОМЕР_2 », - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1