печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях, пов`язаних з торгівлею людьми, Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000055 від 09.01.2024

ВСТАНОВИВ:

09.08.2024 прокурор відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях, пов`язаних з торгівлею людьми, Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 11» білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з вставленою сім-картою НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 від 09.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2020 року громадяни Китайської Народної Республіки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають на території України тривалий проміжок часу, маючи умисел на отримання грошових коштів всупереч вимогам законодавства, організували злочинну схему, пов`язану із торгівлею людьми, зокрема, новонародженими дітьми, які народились за допомогою методу сурогатного материнства, громадянам Китайської Народної Республіки.

Пошук потенційних «покупців» здійснювали безпосередньо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на території Китайської Народної Республіки. Розрахунок за такий вид послуг здійснювався готівкою та передався особисто організаторам протиправної діяльності.

Згодом до своєї протиправної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залучили ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На останню покладено функції з розпорядження грошовими коштами, що отримані від потенційних «покупців», пошуку потенційних сурогатних матерів, забезпечення останніх житлом, постановки на облік до лікарень.

В подальшому до протиправної діяльності також було залучено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . На останніх покладено обов`язки, пов`язані із укладенням нотаріальних договорів між сурогатними матерями та потенційними «покупцями», інтереси яких на підставі нотаріальної довіреності, виданої на території Китайської Народної Республіки, представляла ОСОБА_11 , реєстрації новонароджених в РАЦС без участі батьків або без одного із батьків, які відповідно до вимог чинного законодавства повинні бути присутні під час реєстрації, пошуку потенційних сурогатних матерів, а саме жінок, які перебували в уразливому стані внаслідок важкого матеріального становища.

Під час досудового розслідування установлено, що запліднення сурогатних матерів проводилось у медичному центрі «Мати та дитина» ТОВ «НЕОМЕД 2007», , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , (група нежилих приміщень з №1 по №31 (групи приміщень №131)медичний центр).

08.08.2024 у приміщенні Печерського відділу ДРАЦС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за адресою: АДРЕСА_1 проведено санкціонований обшук у ході якого тимчасово вилучено у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки «Iphone 11» білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з вставленою сім-картою НОМЕР_3 .

Під час обшуку встановлено, що у меседжері «Вайбер» наявні смс-листування з абонентом « ОСОБА_13 » номер телефону НОМЕР_4 щодо реєстрації новонароджених в РАЦС громадянам Китайської Народної Республіки. Також в інших меседжерах наявна інформація, що потребує додаткового огляду та перевірки і становить оперативний інтерес органу досудового розслідування.

08.08.2024 слідим у провадженні призначено комп`ютерно-технічну експертизу.

Відповідно до постанови від 08.08.2024 вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Так, є підстави вважати, що мобільний телефон марки «Iphone 11» білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з вставленою сім-картою НОМЕР_3 відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, у вищевказане майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи наведене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання.

Представник власника майна в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, вислухавши учасників процесу, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 від 09.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.149 КК України.

08.08.2024 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено низку речей.

08.08.2024 винесено постанову про визнання речовим доказом речей та предметів, вилучених під час проведення вказаного обшуку.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучено у ході обшуку 08.08.2024 у приміщенні Печерського відділу ДРАЦС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 11» білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з вставленою сім-картою НОМЕР_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1