Справа № 521/ 5488/24
Пр. № 1-кп/521/1418/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження №0000125 від 13.03.2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 09.10.2023 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 186 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, вирок не виконаний;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 будучи особою раніше судимою вироком від 09.10.2023 Суворовського районного суду міста Одеси за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 3 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

04.03.2024 року, в період часу з 15.00 по 16.00 годину, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири свого знайомого ОСОБА_5 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де останні проводили дозвілля, побачив мобільний телефон марки Xioami Communications Co, Ltd., моделі C2006C3LG, в корпусі темно-синього кольору, об`ємом пам`яті 32 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме зазначеним мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення майнової шкоди власнику і бажаючи їх настання, під впливом корисливого мотиву та з метою особистого незаконного збагачення, в розмові повідомив потерпілому ОСОБА_5 завідомо неправдиві відомості про те, що йому потрібно терміново здійснити дзвінок, для чого попросив у останнього дати свій мобільний телефон, на що потерпілий, будучи введеним в оману щодо справжніх цілей отримання його мобільного телефону, погодився та передав ОСОБА_4 , свій мобільний телефон марки Xioami Communications Co, Ltd., моделі C2006C3LG, в корпусі темно-синього кольору, об`ємом пам`яті 32 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , для здійснення дзвінка. Після отримання від потерпілого ОСОБА_5 вказаного мобільного телефону ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, завдавши майнової шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 1880 гривень.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі та показав, що дійсно будучи раніше засудженим за ч. 4 ст. 186 КК України, з корисливих мотивів заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 , після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Злочин вчинив у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. Гроші від збуту мобільного телефону витратив на оплату квартири та ліки. Сумнівів під час допиту обвинуваченого щодо наданих ним показань у суду не виникнуло. У скоєному щиро розкаявся.

Окрім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. Також предметом дослідження судом доцільним було визначено дослідження матеріалів, які підтверджують наявність речових доказів та судових витрат.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та учасниками обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доказана та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його соціальне та матеріальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, позитивну поведінку обвинуваченого як після скоєного злочину, так і в ході досудового слідства та розгляду справи в суді, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами які пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття, повне визнання своєї вини, добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин що обтяжують покарання ОСОБА_4 , вході судового розгляду не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання, також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою, раніше засудженою за корисливий злочин, тому розцінює поведінку обвинуваченого, як його небажання стати на шлях виправлення та тенденцію до продовження злочинної діяльності, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, вважаючи що даний вид та обрана міра покарання буде достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов по справі відсутній, у зв`язку з добровільним відшкодуванням шкоди у ході досудового розслідування.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст.118-126 КПК України.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_4 покарання за даним вироком, шляхом часткового приєднання невідбутого ним покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 09.10.2023 року, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вираховувати з моменту його затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на залучення експертів у сумі 260 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1