н/п 1-кп/953/526/24
"14" листопада 2024 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
потерпілого ОСОБА_2 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.
30 жовтня 2024 року на адресу суду від представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи у вказаному кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні внаслідок порушення обвинуваченим ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР відбулася дорожньо-транспортна подія, у результаті якої потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафіза лівої ліктьової кістки на межі верхньої та середньої третини і на межі середньої і нижньої третини без зсуву. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/662-А/19 від 28 жовтня 2019 року вказані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
14 листопада 2024 року на адресу суду від захисника адвоката ОСОБА_5 надійшли заперечення на клопотання представника потерпілого про проведення експертизи. Зазначив, що Харківський апеляційний суд, скасовуючи вирок Київського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2023 року, виходив з того, що суд першої інстанції не вжив жодних заходів щодо забезпечення прибуття в судове засідання експерта ОСОБА_7 , який є саме лікарем ортопедом - травматологом та міг би, на думку суду апеляційної інстанції, в судовому засіданні пояснити та можливо усунути наявні протиріччя та недоліки у висновках судово-медичних експертиз. Також суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що при проведенні комісійної судово-медичної експертизи № 08-72/2021 експертами не враховано та не прийнято до уваги наявний в медичній карті амбулаторного хворого запис від 19 вересня 2019 року про те, що ОСОБА_2 звернувся до сімейного лікаря зі скаргою на болі в області лівої ключиці та лівого передпліччя 19 вересня 2019 року, тоді як у вищезазначеному висновку вказано, що ОСОБА_2 звернувся до травматолога лише 23 вересня 2019 року, що теж було залишено поза увагою судом першої інстанції. Зазначив, що під час нового розгляду вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції, зазначені в ухвалі Харківського апеляційного суду вказівки були виконані судом у повному обсязі. Представник потерпілого, обґрунтовуючи необхідність призначення комісійної судово-медичної експертизи, посилається на висновок судово-медичної експертизи № 12-14/662-А/19 від 28 жовтня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_2 12 вересня 2019 року можливо отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому діафіза лівої ліктьової кістки на межі верхньої та середньої третини і на межі середньої і нижньої третини без зсуву. При цьому допитаний попереднім складом суду експерт ОСОБА_8 , який проводив судово-медичну експертизу № 12-14/662-А/19, повідомив, що вказаний висновок є сумнівним, тому необхідно призначити комісійну судово-медичну експертизу, з урахуванням чого судом було прийнято рішення про призначення комісійної судово-медичної експертизи. Зауважив на тому, що позиція представника потерпілого з приводу того, що експерт ОСОБА_7 під час його допиту у судовому засіданні не усунув суперечностей, які містяться у висновку судово-медичної експертизи № 12-14/662-А/19 проведеної експертом КЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_8 та висновку комісійної судово-медичної експертизи № 08-72/2021, проведеної КЗОЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи», не відповідає встановленим під час судового засідання обставинам. Так, допитаний у судовому засіданні як експерт ОСОБА_7 пояснив, що особисто брав участь у проведенні комісійної судово-медичної експертизи № 08-72/2021 та він детально вивчав історію хвороби потерпілого ОСОБА_2 , звертав увагу на те, що ОСОБА_2 звертався 19 вересня 2019 року до лікаря зі скаргами на біль в лівій руці, однак доказів на підтвердження того, що у ОСОБА_2 був перелом лівої ліктьової кістки, не було. Допитаний попереднім складом суду першої інстанції лікар ОСОБА_9 підтвердив, що ОСОБА_2 дійсно звертався до нього зі скаргами на біль в лівій руці, однак доказів на підтвердження в нього перелому лівої ліктьової кістки у вигляді рентгенограми надано не було. Окрім того, у судовому засіданні ОСОБА_9 визнав, що у порушення протоколу він не направив ОСОБА_2 для рентген обстеження. Звернув увагу на тому, що предметом доказування у цій справі є встановлення факту отримання ОСОБА_2 перелому лівої ліктьової кістки 12 вересня 2019 року. Разом з тим під час розгляду справи встановлено, що відсутні медичні дані щодо наявності у ОСОБА_2 перелому лівої ліктьової кістки у період з 12 по 23 вересня 2019 року. Звернув увагу на те, що питання, які представник потерпілого ставить на вирішення експерту, є некоректними.
14 листопада 2024 року на адресу суду від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшли заперечення на клопотання представника потерпілого про призначення експертиз. Зазначив, що висновки судово-медичних експертиз, які містяться в матеріалах кримінального провадження, жодним чином не суперечать один одному, а навпаки доповнюють один одного. Вказав, що представник потерпілого, звертаючись до суду з вказаним клопотанням, має на меті затягнути розгляд вказаного кримінального провадження, яке і так розглядається вже декілька років. Зауважив на тому, що надані під час судового розгляду показання потерпілого ОСОБА_2 не відповідають дійсним обставинам, які відбувалися 12 вересня 2019 року. Зазначив, що після ДТП потерпілий ОСОБА_2 не втрачав свідомість, що підтверджується показаннями свідків працівників карети швидкої допомоги, які приїхали на місце ДТП для надання первинної медичної допомоги учасникам ДТП. Зауважив на тому, що під час перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні, його оглянули 12 лікарів. Вказав, що 13 вересня 2019 року він відвідував ОСОБА_2 та коли зайшов до його палати, то ОСОБА_2 лежав обличчям до стіни на лівій руці. Під час спілкування з ОСОБА_2 останній скаржився на болі в плечі, при цьому жодних пов`язок на руці у ОСОБА_2 не було. Під час перебування у лікарні ОСОБА_4 цікавився у лікарів про стан здоров`я ОСОБА_2 , у тому числі у лікаря-травматолога, який повідомив, що у ОСОБА_2 відсутні скарги.
Потерпілий та представник потерпілого у судовому засіданні клопотання про призначення експертизи підтримали та просили його задовольнити.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечували.
Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що 12 вересня 2019 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Нескорених (Героїв Праці) зі сторони вул. Академіка Павлова у бік вул. Барабашова у Харкові, діючи необережно, почав здійснювати маневр лівого повороту, заїжджаючи при цьому на територію подвір`я, та не надав переваги у русі мопеду Honda Dio, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з вищевказаним мопедом. У результаті ДТП водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому діафіза лівої ліктьової кістки на межі верхньої та середньої третини і на межі середньої і нижньої третини без зсуву.
Під час досудового розслідування була проведена судово-медична експертиза № 12-14/662-А/19 від 28 жовтня 2019 року, відповідно до висновку якої у зв`язку з подією, можливо, 12 вересня 2019 року у ОСОБА_2 мали місце пошкодження: садна на обличчі і кінцівках; перелом діафіза лівої ліктьової кістки на межі верхньої і середньої третини і на межі середньої і нижньої третини без зсуву.
За результати судового розгляду вказаного кримінального провадження, суд першої інстанції 27 квітня 2023 року ухвалив вирок, яким ОСОБА_4 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, та виправдано, у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року скасовано вирок Київського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_4 і призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
За змістом ч. 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Як зазначено у ч. 2 ст. 84 КПК України, висновок експерта є одним з процесуальних джерел доказів.
При цьому, положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, при вирішенні питання про вину обвинуваченої особи, не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.
Положеннями ч. 1 ст. 332 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, у тому числі, якщо суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності.
За змістом ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Суд встановив, що у вказаному кримінальному провадженні були проведені дві експертизи.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/662-А/19, проведеної КЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи», у зв`язку з подією, можливо, 12 вересня 2019 року у ОСОБА_2 мали місце пошкодження: садна на обличчі і кінцівках; перелом діафіза лівої ліктьової кістки на межі верхньої і середньої третини і на межі середньої і нижньої третини без зсуву.
Допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_2 вказав, що після ДТП, що мала місце 12 вересня 2019 року, коли він прийшов до тями, то в нього вже був ортез Дельбе. 18 вересня 2019 року його було виписано з ХМКЛШНМД № 4, а 19 вересня 2019 року він вже звернувся за місцем мешкання до Міської лікарні № 24 м. Харкова через біль у лівій руці, де лікар-травматолог направив його для проходження рентгену. Оскільки рентген апарат того дня не працював, тому він зміг пройти обстеження лише 23 вересня 2019 року. Під час рентген обстеження у ОСОБА_2 було виявлено перелом лівого передпліччя. ОСОБА_2 повідомив, що після ДТП він постійно відчував біль у лівій руці, при цьому він не пам`ятає чи надав лікарю скарги щодо болю в лівому передпліччі, оскільки внаслідок травми голови у нього виникла амнезія.
Допитані під час судового розгляду свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомили, що 18 вересня 2019 року ОСОБА_2 був виписаний з ХМКЛШНМД № 4. 19 вересня 2019 року він звернувся до лікувального закладу за місцем мешкання, при цьому жодних трав, у тому числі травм лівої руки він не отримував.
Допитаний під час судового розгляду лікар-травматолог міської лікарні № 24 ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_2 19 вересня 2019 року дійсно звернувся до нього зі скаргами на біль в лівій руці та під час обстеження у нього виникли підозри щодо наявності у потерпілого перелому у лівому передпліччі, тому він запропонував ОСОБА_2 пройти рентген обстеження. Але на момент встановлення діагнозу перелому лівого передпліччя у ОСОБА_2 крім скарг на болі у лівому передпліччі, інших медичних даних щодо травм для встановлення правильного діагнозу відповідно до медичного протоколу у лікаря ОСОБА_9 станом на 19 вересня 2019 року не було. 19 вересня 2019 року рентген-апарат у лікарні не працював, тому лише 23 вересня 2019 року ОСОБА_2 зміг пройти рентген обстеження. Під час проходження рентген обстеження у нього було діагностовано перелом ліктьової кістки лівого передпліччя.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_7 пояснив, що особисто брав участь у проведенні комісійної судово-медичної експертизи № 08-72/2021 та він детально вивчав історію хвороби потерпілого ОСОБА_2 , звертав увагу на те, що ОСОБА_2 звертався 19 вересня 2019 року до лікаря зі скаргами на біль в лівій руці, однак доказів на підтвердження того, що у ОСОБА_2 був перелом лівої ліктьової кістки, не було.
Враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження наявні два протилежні за своїм змістом висновки експертів, суд вважає за необхідне клопотання представника потерпілого задовольнити та призначити у даній справі комісійну судово-медичну експертизу.
Для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема давність та механізм утворення у потерпілого тілесних ушкоджень, суд вважає за необхідне призначити комісійну судово-медичну експертизу на базі Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи.
Відповідно до п.1.2.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 року комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.
Згідно з п. 3 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи - комісійні експертизи у відділі проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необґрунтованості висновків або сумнівів особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді або суду в правильності згаданої експертизи, а також з метою встановлення терміну зачаття, здатності до запліднення, проценту втрати професійної працездатності (див. додаток) і правильності надання медичної допомоги у випадках притягнення до кримінальної відповідальності медичних працівників за "професійні правопорушення".
Враховуючи вищезазначене та ті обставини, що протиріччя, які містяться у висновках експертів не усунуті під час допиту експерта у судовому засіданні, тому є необхідність для з`ясування усіх фактичних обставин справи з урахуванням всіх досліджених в суді доказів, у зв`язку з чим суд вважає, що клопотання представника потерпілого про призначення комісійної судово-медичної експертизи підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 376 КПК України, суд
Клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 про призначення комісійної судово-медичної експертизи задовольнити.
1. Які тілесні ушкодження були спричинені потерпілому ОСОБА_2 внаслідок ДТП, яка мала місце 12 вересня 2019 року, з урахуванням стаціонарного та амбулаторного лікування, їх характер, локалізація, ступінь тяжкості?
2. Який механізм спричинення вказаних тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_2 ?
3. Яка давність (термін) утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_2 після події ДТП 12 вересня 2019 року?
4. Чи обов`язково перелом діафізарної частини трубчастої кістки, якою є ліва ліктьова кістка, супроводжується набряком, болем при іммобілізації ортезом Дельбе?
5. Чи міг ОСОБА_2 при іммобілізації ортезом Дельбе та наявної у нього травми голови та її наслідків під час стаціонарного лікування не вказати на перелом діафізарної частини трубчастої кістки, якою є ліва ліктьова кістка?
6. Чи міг консолідований перелом лівої ключиці (анамнестично 2016 рік) стати підставою для іммобілізації ортезом Дельбе?
7. Чи міг перелом діафізарної частини трубчастої кістки, якою є ліва ліктьова кістка, стати підставою для іммобілізації ортезом Дельбе при наявності консолідованого перелому лівої ключиці (анамнестично 2016 рік)?
8. Чи є медичні дані про наявність у ОСОБА_2 травми у період з 18 вересня 2019 року по 19 вересня 2019 рік, яка стала підставою для перелому діафізарної частини трубчастої кістки, якою є ліва ліктьова кістка?
9. Чи виключається перелом діафізарної частини трубчастої кістки, якою є ліва ліктьова кістка, у ОСОБА_2 тпри ДТП, яка мала місце 12 вересня 2019 року?
10. Чи перебувають виявлені після події ДТП 12 вересня 2019 року у ОСОБА_2 тілесні ушкодження у причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП, яка мала місце 12 вересня 2019 року?
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384 та 385 КК України, за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
Висновок комісійної судово-медичної експертизи після проведення комісійної судово-медичної експертизи направити на адресу Київського районного суду м. Харкова.
Роз`яснити експертам, що згідно ч. 3 ст. 102 КПК України, якщо при проведенні експертизи будуть виявлені відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких не ставилися питання, експерти мають право зазначити про них у своєму висновку.
На час проведення експертизи провадження у справі - зупинити.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 18 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1