Справа 688/2044/20
№ 1-в/688/372/24
Ухвала

Іменем України

21 жовтня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника виправної установи ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі засідань у м. Шепетівка клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полонне Шепетівського району Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь,

встановив:

Захисник ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким зменшено межі покарання за вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні захисник та засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримали.

Представник виправної установи та прокурор проти клопотання не заперечували.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання, в тому числі, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті цього Кодексу, має право вирішувати питання про усякого роду сумніви і протиріччя, які виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання, передбачені п.13 ч.1 ст. 537 КПК України, вирішуються судом в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 6 ст. 3 КК України визначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

ОСОБА_5 засуджений вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2019 та остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Вироком Хмельницького апеляційного суду від 15.09.2021 року вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2021 року в частині призначеного покарання скасовано. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2019 та остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 вчинив 18.02.2020, вартість викраденого майна становить 1936,53 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2102 грн).

Суд вважає, що в зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особи, засуджені за такі крадіжки, підлягають звільненню від призначеного покарання.

Відтак, оскільки ОСОБА_5 вчинив крадіжку майна розміром до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто засуджений за діяння, караність якого законом усунена, він підлягає негайному звільненню від покарання, призначеного вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2021 року, з врахуванням вироку Хмельницького апеляційного суду від 15 вересня 2021 року.

Керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Привести вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2021 року, з врахуванням вироку Хмельницького апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2021 року, з врахуванням вироку Хмельницького апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, у зв`язку з усуненням караності вчинених ним діянь.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя ОСОБА_7