справа №176/3396/24
провадження №1-кп/176/230/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого неповнолітню дитину, непрацюючого, група інвалідності не встановлена, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 листопада 2024 року за №0000086,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи батьком, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), достовірно знаючи, що відповідно до рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07.02.2019 (справа №176/2476/18 провадження №2/176/102/19) та виданого відповідно до цього рішення виконавчого листа №176/2476/18 від 11.03.2019, він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина Богомаз (колишнє прізвище до 03.1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01 листопада 2018 року до досягнення дітьми повноліття (на утримання ОСОБА_3 - до 08.07.2024; на утримання ОСОБА_7 - до 03.09.2025), умисно порушив право своїх дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

Постановою головного державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 13.03.2019 відкрито виконавче провадження №58605991 з виконання виконавчого листа №176/2476/18 від 11.03.2019 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів на утримання дітей - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина Богомаз (колишнє прізвище до 03.11.2023 - ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після відкриття виконавчого провадження ОСОБА_3 неодноразово запрошувався до Жовтоводського-П`ятихатського відділу ДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для вирішення питання щодо сплати аліментів. ОСОБА_3 направлялись розрахунки заборгованості зі сплати аліментів.

Не дивлячись на це, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти та виконувати рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07.02.2019, будучи працездатним, офіційно не працевлаштувався, інших заходів для виконання рішення суду в період часу з 01.01.2024 по 27.11.2024 не вживав, доходи від тимчасових заробітків не декларував, про джерела доходів державного виконавця не повідомляв, тобто добровільно рішення суду не виконував і, таким чином, умисно злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Таким чином ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи ухилитись від сплати аліментів, систематично і наполегливо не сплачував кошти на утримання своїх дітей, а саме на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості за період з 01.01.2024 по 08.07.2024 у сумі 10 690 гривень 34 копійки та на утримання свого неповнолітнього сина Богомаз (колишнє прізвище до 03.11.2023 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості за період з 01.01.2024 по 27.11.2024 у сумі 18 619 гривень 93 копійки.

В загальному, за період з 01.01.2024 по 27.11.2024 умисна бездіяльність ОСОБА_3 , направлена на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання його дітей - неповнолітніх ОСОБА_3 та Богомаз (колишнє прізвище до 03.11.2023 - ОСОБА_9 , призвели до заборгованості у сумі 29 310 гривень 27 копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

29 листопада 2024 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до зазначеної угоди, ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України за тих обставин, які викладені в угоді про визнання винуватості. Зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри під час судового провадження. При цьому, сторони домовились про призначення ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 29.11.2024 року і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Законним представником неповнолітніх потерпілихОСОБА_8 надана прокурору письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. Законний представник неповнолітніх потерпілих просила проводити підготовче судове засідання за її відсутності.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому повністю і беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України в обсязі підозри та обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та строку покарання. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі йому наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Зазначив, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Відмовився від справедливого судового розгляду кримінального провадження. Зазначив, що повністю розуміє наслідки обмеження апеляційного та касаційного оскарження вироку суду ухваленого на підставі угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між підозрюваним та прокурором.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали судового провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 повністю і беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в повній мірі розуміє положення ст.ст. 394, 424, 473, 474,476 КПК України, ст.389-1 КК України.

Законний представник неповнолітніх потерпілихнадала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд, з`ясував у обвинуваченого та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.1 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити узгоджений сторонами угоди про визнання винуватості вид та строк покарання.

Сторони угоди /прокурор та обвинувачений/ домовились про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 , узгодженого покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2024 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, яка укладена між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 /один/ рік.

На підставі п. п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої ст.389 -1 КК України.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя