КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4518/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року задоволено клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту.

Накладено арешт на матеріальні та нематеріальні об`єкти, які належать та перебувають у власності, користуванні, розпорядженні підозрюваної ОСОБА_6 :

1. транспортний засіб марки: BMW, моделі: X3, д.н.з.: НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, власником якого є ОСОБА_6 ;

2. житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 03; опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 127, житлова площа (кв.м.): 49.8, житловий будинок двоповерховий; складова частина об`єкта нерухомого майна: сарай, Б-1; власник: ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; розмір частки 1/1);

3. корпоративні права ТОВ «БІ ТІ ЕЛ ГРУП» , засновником, власником та директором якого є ОСОБА_6 ;

4. корпоративні права ТОВ «Глобал Логістик» , кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_6 , прямий тип бенефіціарного володіння - 100%.

Цією ж ухвалою заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію змін, пов`язаних зі зміною засновників, директорів та уповноважених осіб ТОВ «БІ ТІ ЕЛ ГРУП», , ТОВ «Глобал Логістик» .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційні скарги, у яких просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенніклопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000141 від 10.08.2023 року, скасувати арешт вищевказаного майна та накладену заборонуздійснювати державну реєстрацію змін, пов`язаних зі зміною засновників, директорів та уповноважених осіб ТОВ «БІ ТІ ЕЛ ГРУП» та ТОВ «Глобал Логістик».

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апелянт вказував, що розгляд клопотання про арешт майна відбувався без участі власника майна ОСОБА_6 та її представника, а копію оскаржуваної ухвали її представник отримав лише 11.06.2024 року.

В апеляційній скарзі представник зазначав, що оскільки під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно не був присутній власник майна чи її представник (адвокат), слідчий суддя був позбавлений можливості отримати повну інформацію у вказаній справі в повному обсязі, отримавши її виключно з боку прокурора.

Зазначає, що належне ОСОБА_6 майно (автомобіль, житловий будинок та корпоративні права) не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ обставин вчиненого кримінального правопорушення, та не має вагоме доказове значення, на ньому не збереглися сліди кримінального правопорушення, з метою подальшого експертного дослідження, а також відсутні докази можливості пошкодження, втрати та зникнення речових доказів.

Вказує, що все арештоване майно не має жодного відношення до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, оскільки прокурор в клопотанні про арешт майна не зазначив, які саме сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, містить вказане майно.

Зазначає, що під досудового розслідування знарядь, а також предметів та речей, які мають відношення до скоєного кримінального правопорушення, або вилучених законом з обігу, виявлено та вилучено не було (відсутнє будь-яке їх процесуальне оформлення та вилучення), а матеріалами кримінального провадження спростовується будь-яка причетність вилучених речей та майна до кримінального правопорушення.

Таким чином, причетність майна до вчиненого кримінального правопорушення та наявність на ньому слідів кримінального правопорушення, не підтверджується об`єктивними даними, встановленим під час досудового розслідування, а тому вони не відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та, відповідно, не можуть бути речовими доказами.

На думку апелянта, відсутня жодна правова підстава для накладення арешту

на майно, належне ОСОБА_6 .

Також адвокат звертає увагу на те, що з моменту накладення арешту на майно (09.05.2024 року) вже пройшов тривалий строк, і за цей час не було встановлено наявність на арештованому майні жодних слідів протиправної діяльності, або ознак, які б давали підстави вважати, що вказане майно підпадає під спеціальну конфіскацію.

Апелянт вказує на те, що будь-яке вилучене майно має бути якнайшвидше повернуто законному володільцю, а жодні об`єктивні підстави для подальшого порушення права власності особи відсутні.

Посилається на те, що процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні. Проте, слідчим суддею при розгляді вказаного клопотання не було надано належної правової оцінки тому, що прокурором вказаних доказів надано не було.

Враховуючи вищевикладене, наведені обставини у своїй сукупності свідчать про необґрунтованість ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.05.2024 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001471.

В судове засідання власник майна та її представник не з`явились, про дату, час та місце судового засідання їх повідомлено у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності власника майна та її представника, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.11.2019 року у справі № 760/12179/16-к, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто за відсутності власника майна та її представника.

Як зазначено в апеляційній скарзі, копію оскаржуваної ухвали представник ОСОБА_6 отримав лише 11.06.2024 року. У матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження отримання апелянтом копії оскаржуваної ухвали, тоді як апеляційні скарги подані 14.06.2024 року, тобто в межах строку, передбаченого п. 3 ч. 2, абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

З врахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для розгляду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження №0001471 від 10.08.2023 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що на початку 2019 року службові особи ТОВ «Терра ВВВ», із невстановленими на даний час особами, за попередньою змовою, будучи обізнаними щодо умов функціонування ринку електричної енергії, вступили в злочинну змову задля реалізації злочинного умислу, спрямованого на незаконне власне збагачення шляхом вчинення корисливих злочинів, що полягали у привласненні грошових коштів в особливо великих розмірах, які сплачувались кінцевими споживачами послуг постачання електричної енергії, на рахунок компанії постачальника для подальшого розрахунку з оператором передачі за відібрану з Об`єднаної електроенергетичної системи України електроенергію, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Враховуючи, що відповідно до чинного законодавства, для здійснення діяльності із постачання електричної енергії промисловим, комерційним, бюджетним та комунальним споживачам юридичній особі (або фізичній особі-підприємцю) необхідно отримати ліцензію НКРЕКП на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, отримати статус учасника ринку, для чого необхідно стати стороною, відповідальною за баланс (СВБ), шляхом приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії, отримати доступ до системи управління ринком електроенергії, що адмініструється ПрАТ НЕК «Укренерго» (), посадовими особами ТОВ «Терра ВВВ» () були здійснені ряд заходів з метою дотримання вказаних умов, в тому числі:

- визначено нові види діяльності згідно класифікатору видів економічної діяльності (КВЕД) пов`язаних з торгівлею та розподіленням електроенергії ТОВ «Терра ВВВ» (), зміни про внесення яких, подано до органів державної реєстрації;

- отримано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, згідно постанови НКРЕКП № 598 від 22.04.2019, що надало ТОВ «Терра ВВВ» можливість здійснювати продаж електричної енергії кінцевому споживачу;

- укладено Договір про надання послуг з передачі електричної енергії №1153-02024 від 04.06.2019, з ДП «НЕК «Укренерго», як з Оператором системи передачі, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління Об`єднаної електроенергетичної системи України;

- подано заяву про укладення Договору про врегулювання небалансів електричної енергії та письмову згоду на приєднання до Договору про врегулювання небалансів електричної енергії від «04» червня 2019 року № б/н (далі - Договір), та отримано повідомлення про укладання Договору про врегулювання небалансів електричної енергії за вих. №01/21140 від 11.06.2019.

Відповідно до вимог чинного законодавства, сторона відповідальна за баланс що є електропостачальником, повинна відкрити в одному з уповноважених банків поточний рахунок із спеціальним режимом використання, однак у той же час, службові особи ТОВ «Терра ВВВ» (), будучи обізнаними з даними вимогами, з метою уникнення розрахунків з ДП «НЕК «Укренерго», який є оператором передачі, за відібрану з Об`єднаної електроенергетичної системи України електроенергію, зазначила поточні рахунки ТОВ «Терра ВВВ» (), відкриті в неуповноважених банках та без спеціального режиму використання.

Уклавши Договір про купівлю-продаж електричної енергії на ринку «на добу наперед» № 437/01РДН від 13.04.2020 з Державним підприємством «Оператор ринку» (далі - ДП «Оператор ринку»), Договір про купівлю-продаж електричної енергії на внутрішньодобовому ринку № 437/01ВДР від 13.04.2020, договори про постачання електричної енергії кінцевому споживачу ТОВ «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» () № від 22 квітня 2020 року та № від 22 квітня 2020 року, ТОВ «Терра ВВВ» здійснювало реалізацію ТОВ «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» електричної енергії, придбаної у ТОВ «Оператор ринку» та відібраної з Об`єднаної електроенергетичної системи України, і як наслідок отримало від вказаного товариства в якості оплати за електричну енергію, згідно договорів про постачання електричної енергії № від 22 квітня 2020 року та № від 22 квітня 2020 року грошові кошти на загальну суму 24 803 499,09 грн., які надійшли на спеціальний рахунок ТОВ «Терра ВВВ» ().

Разом з тим, не маючи наміру на використання грошових коштів, отриманих від ТОВ «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» для постачання електроенергії на його користь, у період з 13.04.2020 по 31.12.2020, ТОВ «Терра ВВВ» здійснила придбання у ДП «Оператор ринку» електроенергії лише в загальному обсязі 418,100 МВт*год. на загальну суму 442 388,16 грн., при цьому обсяги електроенергії, необхідної для виконання договірних зобов`язань з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами та договорами постачання електричної енергії укладеними з ТОВ «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» службові особи ТОВ «Терра ВВВ» будучи учасником ринку електроенергії відповідно до Договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 1153-01024 від 10.06.2019 почала забезпечувати за рахунок негативного небалансу.

Зокрема, за період з травня 2020 року по січень 2021 року, ТОВ «Терра ВВВ», як стороні відповідальній за небаланс, було зафіксовано постачання електричної енергії для врегулювання небалансів у розмірі 19280,226 МВт*год. на загальну суму 39 207 283,82 грн.

31.05.2020 ТОВ «Терра ВВВ» через систему управління ринком отримало рахунки за небаланси електричної енергії, утворені у травні 2020 року.

Відповідно до пункту 7.7.3 Правил оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок НОМЕР_4 здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.

Відповідно до пункту 7.7.3 Правил оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок НОМЕР_4 здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа. При цьому, підпунктом 1 пункту 1.7.1 Правил передбачено, що учасник ринку набуває статусу «Переддефолтний», якщо до 18:00 банківського дня, що є другим робочим днем після дати отримання на електронну адресу учасника ринку через систему управління ринком платіжного документа від АР, не здійснив відповідну оплату.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1.7.4 Правил учасник ринку набуває статусу «Дефолтний» у разі, якщо тривалість статусу «Переддефолтний» для учасника ринку становить більше двох робочих днів.

Відповідно до пункту 1.7.5 Правил на період існування статусу «Дефолтний» АР вживає до такого учасника ринку такі заходи: зупиняє майбутні та скасовує діючі реєстрації двосторонніх договорів щодо продажу електричної енергії учасникам ринку; якщо учасник ринку також виступає в якості електропостачальника (або споживача), після набуття ним статусу «Дефолтний» постачання електричної енергії споживачам такого учасника ринку (або такому учаснику ринку) здійснюється постачальником "останньої надії" відповідно до Правил роздрібного ринку; якщо учасник ринку також виступає в якості електропостачальника, після набуття ним статусу «Дефолтний» кожного робочого дня о 10:30 направляє до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування учасника ринку або П.І.Б. (якщо учасником ринку є фізична особа або фізична особа - підприємець), ЄДРПОУ або РНОКПП (якщо учасником ринку є фізична особа або фізична особа - підприємець) та кінцевий розмір простроченої електропостачальником оплати вартості його небалансів електричної енергії.

В той же час, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що ТОВ «Терра ВВВ» не набуло статусу «Дефолтний», починаючи з 30.04.2020 почала вживати заходи, спрямовані на заволодіння електричною енергією для врегулювання небалансів, а саме: значно знизила обсяги купівлі на Ринку на добу на перед (далі - РДН) та Внутрішньодобовому ринку» (далі - ВДР), а виконання договірних зобов`язань з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами та договорами постачання електричної енергії споживачу почала забезпечувати за рахунок негативного небалансу, вартість якого перевищувала вартість електричної енергії, яка продавалася/постачалася іншим учасникам ринку, а грошові кошти отриманні від реалізації електричної енергії ТОВ «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» перераховувала на рахунки раніше визначених суб`єктів господарської діяльності та підконтрольних ФОП ОСОБА_10 та ФОП ОСОБА_6 з метою подальшої легалізації.

Загалом, у період з 29.04.2020 по 20.05.2020, із рахунку ТОВ «Терра ВВВ» зі спеціальним режимом використання на інший поточний рахунок Товариства були переховані кошти в сумі 21.780.000,00 грн, що унеможливило використання даних коштів в рахунок оплати вартості небалансів ТОВ «Терра ВВВ».

Забезпечивши можливість вільного розпорядження грошовими коштами, службові особи ТОВ «Терра ВВВ» в період з 29.04.2020 по 20.05.2020 здійснила грошові перекази на поточні банківські рахунки суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб підприємців, яких вона особиста знала ФОП ОСОБА_10 та ФОП ОСОБА_6 , на загальну суму 20.219.829, 00 грн., на що останні надали свою згоду.

З метою приховання своєї протиправної діяльності та уникнення відповідальності за вчинений злочин, ТОВ «Терра ВВВ» () за попередньої домовленістю було переєстровано за ОСОБА_11 , за грошову винагороду у розмірі 1000 грн., із номінальним призначенням у ньому на посаду директора, при цьому вказане Товариство й надалі використовувалась для привласнення та розпорядження грошовими коштами, які залишилися на банківських рахунках останньої, шляхом здійснення переказів залишку грошових коштів на рахунки раніше визначених суб`єктів господарської діяльності, ФОП ОСОБА_10 та ФОП ОСОБА_6 з метою їх подальшої легалізації.

Після вчинення всіх необхідних на думку причетних осіб дій, ТОВ «Терра ВВВ», шляхом укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , було перереєстровано за останнім який, не маючи наміру займатися фінансово-господарською діяльністю вказаного підприємства, призначив себе на посаду директора та змінив адресу реєстрації товариства на АДРЕСА_2 .

Таким чином у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що службові особи ТОВ «Терра ВВВ», діючи групою осіб за попередньою змовою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, умисно, незаконно заволоділи електричною енергією для врегулювання небалансів у розмірі 19280,226 МВт*год., яку уникаючи розрахунків з ДП «НЕК «Укренерго», постачала за договорами постачання електричної енергії ТОВ «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ», а грошові кошти отримані від реалізації електричної енергії кінцевому споживачу в особливо великих розмірах привласнила, спричинивши ПАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 250/5 від 17.08.2023 матеріальну шкоду в розмірі 20 352 758,32 грн.

Вчинивши заволодіння чужим майном за вищеописаних обставин, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою з невстановленою на даний час групою осіб, для надання грошовим коштам, отриманим незаконним шляхом статусу легальних, з метою подальшого їх використання під виглядом таких, які отримані законно, здійснила ряд фінансових операцій для забезпечення можливості набуття, володіння, використання та подальшого розпорядження зазначеними грошовими коштами, одержаними злочинним шляхом.

Так, ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, які діяли групою осіб за попередньою змовою усвідомлюючи, що в період з квітня 2020 по січень 2021 років ТОВ «Терра ВВВ» на рахунок із спеціальним режимом використання НОМЕР_5 відкритий в Філія - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк», отримало від ТОВ «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» в якості оплати за електричну енергію, згідно договорів про постачання електричної енергії № від 2 квітня 2020 року та № від 22 квітня 2020 року грошові кошти на загальну суму 24 803 499,09 грн.

В подальшому, ОСОБА_6 , будучи директором ТОВ «Терра ВВВ», діючи групою осіб за попередньої змовою із невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, відповідно до раніше узгодженого плану з метою забезпечення можливості вільного розпорядженнями грошовими коштами, з рахунку із спеціальним режимом використання НОМЕР_5 відкритого в Філія - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» здійснила перерахування на інший поточний рахунок Товариства № НОМЕР_6 в АТ "КБ "ГЛОБУС" в якості переказу власних коштів на загальну суму 21 780 000, 00 грн., а саме:

- 29.04.2020 грошові кошти в сумі 6 000 000 грн., із зазначенням призначення платежу: «перерахунок власних коштів»;

- 15.05.2020 грошові кошти в сумі 11 300 000 грн., із зазначенням призначення платежу: «перерахунок власних коштів»;

- 20.05.2020 грошові кошти в сумі 4 480 000 грн., із зазначенням призначення платежу: «перерахунок власних коштів».

Забезпечивши таким чином можливість вільно розпоряджатися грошовими коштами, отриманими злочинним шляхом за вищеописаних обставин, ОСОБА_6 , будучи директором та бухгалтером ТОВ «Терра ВВВ», діючи групою осіб за попередньою змовою, на виконання раніше узгодженого злочинного плану, з метою надання зазначеним грошовим коштам статус легальних та подальшого їх використання під виглядом таких, які отримані законно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи наслідки та бажаючи їх настання, остання, зловживаючи своїм службовим становищем, вчинила наступні фінансові операції для забезпечення можливості набуття, володіння, використання та подальшого розпорядження зазначеними грошовими коштами, одержаними злочинним шляхом:

- 30.04.2020 ТОВ «Терра ВВВ» з власного рахунку № НОМЕР_6 відкритого в АТ "КБ "ГЛОБУС" № НОМЕР_7 здійснило перерахування на картковий рахунок НОМЕР_8 відкритий на ім`я ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 590 000,00 грн., із зазначенням призначення платежу: «повернення фінансової допомоги згідно договору №1 від 14.02.2018р.»;

- в період із 04.05.2020 по 01.07.2020 ТОВ «Терра ВВВ» () з власного рахунку № НОМЕР_6 відкритого в АТ "КБ "ГЛОБУС" здійснило перерахування на рахунки суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_10 № НОМЕР_9 відкритий в АТ «Приватбанк» та № НОМЕР_10 в АТ "КБ`ГЛОБУС" грошові кошти на загальну суму 2 712 000,00 грн. а саме:

- 04.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 150 000,00 грн. із призначенням платежу «перерахунок заборгованості за послуги підготовки рухомого складу за березень 2020»;

- 04.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 220 000,00 грн. із призначенням платежу «перерахунок заборгованості за послуги підготовки рухомого складу за квітень 2020»;

- 08.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 1 146 000,00 грн. із призначенням платежу «перерахунок заборгованості за послуги підготовки рухомого складу за 2018»;

- 12.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 1 046 000,00 грн. із призначенням платежу «перерахунок заборгованості за послуги підготовки рухомого складу за 2019»;

- 18.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 90 000,00 грн. із призначенням платежу «повернення помилково перерахованих коштів»;

- 01.07.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 60 000,00 грн. із призначенням платежу «оплата за підготовку рухомого складу за травень 2020».

- в період із 04.05.2020 по 18.05.2020 ТОВ «Терра ВВВ» з власного рахунку № НОМЕР_6 відкритого в АТ "КБ "ГЛОБУС" здійснило перерахування на рахунок суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_13 № НОМЕР_11 відкритого в АТ "КБ`ГЛОБУС" грошові кошти на загальну сумі 1 340 000,00 грн. а саме:

- 04.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 290 000,00 грн. із з призначенням платежу «оплата за підготовку рухомого складу за лютий - березень 2019 року»;

- 04.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 310 000,00 грн. із призначенням платежу «оплата за підготовку рухомого складу за травень-квітень 2019 року»;

- 08.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 390 000,00 грн. із призначенням платежу «предоплата за підготовку рухомого складу за травень 2020»;

- 12.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 250 000,00 грн. із призначенням платежу «предоплата за підготовку рухомого складу 2020»;

- 18.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 100 000,00 грн. із призначенням платежу «предоплата за підготовку рухомого складу за травень 2020».

- в період із 12.05.2020 по 21.05.2020 ТОВ «Терра ВВВ» з власного рахунку № НОМЕР_6 відкритого в АТ "КБ "ГЛОБУС" здійснило перерахування на рахунок ТОВ «Проскай» () № НОМЕР_12 відкритий в АТ "КБ" Приватбанк" грошові кошти на загальну суму 5 500 000,00 грн. а саме:

- 18.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 2 500 000,00 грн. із призначенням платежу «предоплата за оренду вагонів по договору № 2020/5/18-03 від 18.05.2020»;

- 21.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 3 000 000,00 грн. із призначенням платежу «предоплата за оренду вагонів по договору № 2020/5/18-03 від 18.05.2020».

- 12.05.2020 ТОВ «Терра ВВВ» з власного рахунку № НОМЕР_6 відкритому в АТ "КБ "ГЛОБУС" здійснило перерахування на рахунок ТОВ «Рейл Лоджистік» ()№ НОМЕР_13 відкритий в АТ "ОТП Банк" грошові кошти на загальну суму 474 300,00 грн. із призначенням платежу «предоплата за оренду вагонів за травень 2020 в т.ч. ПДВ 20% 79050.00 грн.»

- в період із 13.05.2020 по 21.05.2020 ТОВ «Терра ВВВ» з власного рахунку № НОМЕР_6 відкритого в АТ "КБ "ГЛОБУС" здійснило перерахування на рахунок ТОВ «Терра ВВВ» відкритий в Державній казначейській службі України () № НОМЕР_14 грошові кошти на загальну суму 3 603 529,00 грн. а саме:

- 13.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 800 000,00 грн. із призначенням платежу «перераховано з власного поточного рахунку на електронний рахунок НОМЕР_15 »;

- 14.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 120 000,00 грн. із призначенням платежу «перераховано з власного поточного рахунку на електронний рахунок НОМЕР_15 »;

- 18.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 1 935 529,00 грн. із призначенням платежу «перераховано з власного поточного рахунку на електронний рахунок НОМЕР_15 »;

- 21.05.2020 здійснено переказ грошових коштів на суму 748 000,00 грн. із призначенням платежу «перераховано з власного поточного рахунку на електронний рахунок НОМЕР_15 ».

- 18.05.2020 ТОВ «Терра ВВВ» з власного рахунку № НОМЕР_6 відкритого в АТ "КБ "ГЛОБУС" здійснило перерахування на власний рахунок № НОМЕР_16 відкритий в АТ "Банк інвестицій та заощаджень" згідно Договору про розміщення коштів №8161/20-ГВ від 21.04.2020 грошові кошти на загальну суму 6 000 000 грн. із призначенням платежу «перерахунок власних коштів».

Після чого 02.02.2021 ТОВ «ТЕРРА ВВВ» повернуто кошти грошового покриття з рахунку № НОМЕР_16 відкритого в АТ "Банк інвестицій та заощаджень" згідно Договору про розміщення коштів №8161/20-ГВ від 21.04.2020 та перераховано кошти на власний рахунок № НОМЕР_6 в АТ "КБ "ГЛОБУС".

- в період із 02.02.2021 по 09.02.2021 ТОВ «Терра ВВВ» з власного рахунку № НОМЕР_6 відкритого в АТ "КБ "ГЛОБУС" здійснило перерахування на рахунок ТОВ «Стреймаст» () № НОМЕР_17 відкритий в АТ КБ "ПриватБанк" грошові кошти на загальну суму 5 980 000,00 грн. а саме:

- 02.02.2021 здійснено переказ грошових коштів на суму 2 000 000,00 грн. із призначенням платежу «по Договору № 03/01/21 від 03.01.2021 за оренду вагонів за січень 2021»;

- 03.02.2021 здійснено переказ грошових коштів на суму 2 000 000,00 грн. із призначенням платежу «по Договору № 03/01/21 від 03.01.2021 за оренду вагонів за лютий 2021»;

- 09.02.2021 здійснено переказ грошових коштів на суму 2 000 000,00 грн. із призначенням платежу «по Договору № 03/01/21 від 03.01.2021 за оренду вагонів за лютий 2021», чим відповідно до п. 65 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» вчинила фінансові операції з коштами в сумі 20 219 829,00 грн., одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, а саме їх привласнення, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

08 травня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку і з підстав, передбачених ст.ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

09 травня 2024 року до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на майно.

Клопотання обґрунтоване з посиланням на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, та набутті, володінні та розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його отримання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції за попередньою змовою групою осіб у особливо великому розмірі.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 має у власності наступні матеріальні та нематеріальні об`єкти:

1. транспортний засіб марки: BMW, моделі: ХЗ, д.н.з.: НОМЕР_18 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, власником якого є ОСОБА_6 ;

2. житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 03; опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 127, житлова площа (кв.м.): 49.8, житловий будинок двоповерховий; складова частина об`єкта нерухомого майна: сарай, Б-1; власник: ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; розмір частки 1/1);

3. корпоративні права ТОВ «БІ ТІ ЕЛ ГРУП» , засновником, власником та директором якого є ОСОБА_6 ;

4. корпоративні права ТОВ «Глобал Логістик» , кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_6 , прямий тип бенефіціарного володіння - 100%.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження предметом злочину є грошові кошти та інше майно, здобуте завідомо злочинним шляхом.

Положеннями статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються зметою досягнення дієвості цього провадження.

Прокурор зазначив, що відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_6 , а також майно, яке здобуте нею за кошти, отримані від вчинення кримінальних правопорушень, у разі визнання судом її винною у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, може бути використано для забезпечення виконання конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року задоволено клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту.

Накладено арешт на матеріальні та нематеріальні об`єкти, які належать та перебувають у власності, користуванні, розпорядженні підозрюваної ОСОБА_6 :

1. транспортний засіб марки: BMW, моделі: X3, д.н.з.: НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, власником якого є ОСОБА_6 ;

2. житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 03; опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 127, житлова площа (кв.м.): 49.8, житловий будинок двоповерховий; складова частина об`єкта нерухомого майна: сарай, Б-1; власник: ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; розмір частки 1/1);

3. корпоративні права ТОВ «БІ ТІ ЕЛ ГРУП» , засновником, власником та директором якого є ОСОБА_6 ;

4. корпоративні права ТОВ «Глобал Логістик» , кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_6 , прямий тип бенефіціарного володіння - 100%.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно п.п. 1, 2 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на належні ОСОБА_6 транспортний засіб, житловий будинок та корпоративні права, з підстав, передбачених п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки дане майно може підлягати спеціальній конфіскації, а також конфіскації як виду покарання, у випадку визнання підозрюваної винуватою у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційних скарг про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали ретельно перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом.

Доводи скаржника про те, що клопотання органу досудового розслідування про арешт майна не містить аргументів з приводу мети арешту, є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження та змістом самого клопотання.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, зокрема арешт його майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, належне ОСОБА_6 , оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховане, відчужене чи передане третім особам.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Викладені в апеляційних скаргах доводи про відсутність підстав вважати, що майно набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, містить на собі його сліди, і відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, колегією суддів відхиляються як такі, що не спростовують обгрунтованості висновків слідчого судді, зважаючи на те, що метою арешту майна прокурором зазначена можливі спеціальна конфіскація та конфіскація майна, як виду покарання підозрюваної ОСОБА_6 (п. 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК), а не збереження речових доказів (п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК).

При цьому, посилаючись в апеляційній скарзі на те, що належне ОСОБА_6 майно має законне походження, представником до апеляційної скарги не долучено та під час апеляційного розгляду не надано жодних відомостей на підтвердження вказаних обставин.

Отже, сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При цьому, на переконання колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, дійшов обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, з огляду на встановлені обставини даного кримінального провадження, та зважаючи на те, що на час прийняття рішення вони вимагали вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту на вищезазначене майно.

Доводи апеляційних скарг про те, що слідчим суддею, в порушення вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, не повідомлено власників майна про розгляд клопотання прокурора, не є підставою для скасування правильної по суті ухвали слідчого судді, оскільки з урахуванням вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя за наявності підстав, викладених у наведеній нормі закону, може розглянути клопотання без повідомлення власників майна.

Інші доводи апеляційних скарг, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4