Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4042/24
Провадження №: 1-кс/332/325/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Запоріжжя клопотання слідчого слідчої групи слідчого ВП № 4 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, вдівця, керівника БО «Українське капеланство «Відокремлений Маріупольський підрозділ капеланів», зареєстрованого як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 3 - ст. 369-2 КК України,

встановила:

08.08.2024 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке обґрунтоване наступним.

В провадженні СВ відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 04.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого законом України від 24.02.2022 № 2101-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, а також в подальшому з 05 години 30 хвилин 15 травня 2024 року строком на 90 діб.

Так, у невстановлені під час досудового розслідування час, місці та обставинах, але не пізніше 28 травня 2024 року, ОСОБА_4 познайомився з ОСОБА_7 , у яких в подальшому виник єдиний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди від мешканців м. Запоріжжя та Запорізького району для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, а також безперешкодного виїзду за межі державного кордону України, поєднане з вимаганням такої вигоди, а саме оформлення у відповідності до «Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, документів для перетину кордону в якості осіб, які здійснюють постійний догляд за особами з інвалідністю I чи II групи і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України та в якості осіб, які потребують постійного догляду, а саме документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або документів, що підтверджують інвалідність, та акту встановлення факту здійснення догляду, які оформлюються та видаються особами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування посадовими особами відповідних медичних установ та районних держадміністрацій, а також безперешкодного пропуску прикордонниками через державний кордон України.

Задля виконання вказаного злочинного умислу, на ОСОБА_7 покладався обов`язок з підшукання та підбурювання мешканців м. Запоріжжя та Запорізького району, які підлягають мобілізації у військовий час до надання через нього та ОСОБА_4 неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування посадовими особами відповідних медичних установ та районних держадміністрацій, а також безперешкодного пропуску прикордонниками через державний кордон України.

При цьому на ОСОБА_4 покладався обов`язок підшукувати осіб, які потребують постійного догляду, а також осіб з інвалідністю I чи II групи та які бажають виїхати за кордон, забезпечити наявність у них документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або документів, що підтверджують інвалідність, а також швидкого складання та надання відповідними посадовими особами районних держадміністрацій акта встановлення факту здійснення догляду, крім того забезпечити безперешкодний пропуск прикордонниками через державний кордон України. У відповідності до «Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 28.05.2024 у денний час, ОСОБА_8 , знаходячись на території СТО, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , почув розмову між раніше невідомими йому чоловіками щодо можливості вирішення питання про перетин кордону України на законних підставах. На запитання ОСОБА_8 йому пояснили що необхідно звернутись до ОСОБА_7

30.05.2024 у денний час, ОСОБА_8 , знаходячись на території СТО, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , звернувся до раніше йому невідомого ОСОБА_7 , який повідомив, що може вирішити питання щодо вступу ОСОБА_8 до вищого навчального закладу, на підставі чого він отримає відстрочку від призиву на військову службу на підставі мобілізації. За що ОСОБА_8 потрібно буде сплатити йому неправомірну вигоду в сумі 4 000 доларів США.

12.06.2024 у денний час, ОСОБА_8 , знаходячись на території СТО, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , звернувся до ОСОБА_7 , який запросив до їх розмови ОСОБА_4 , який в свою чергу повідомив, що на теперішній час вирішити питання щодо вступу ОСОБА_8 до вищого навчального закладу, на підставі чого він отримає відстрочку від призиву на військову службу на підставі мобілізації немає можливості. Але є можливість на законних підставах оформивши відповідні документи виїхати за кордон під виглядом особи яка здійснює постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи і супроводжує таку особу для виїзду за межі України, однак лише за грошову винагороду, у розмірі 10 000 доларів США. Почувши це ОСОБА_8 зазначив, що йому потрібен деякий час, щоб прийняти рішення, та зібрати необхідну суму грошових коштів.

В подальшому у невстановлений досудовим слідством час, 05.08.2024 знаходячись на території СТО, розташованого за адресою АДРЕСА_3 під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_7 , повідомив останньому про наявну у нього можливість, у зв`язку із наявністю у нього необхідних знайомств та зв`язків, вплинути на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування посадовими особами відповідних медичних установ та районних держадміністрацій, а також безперешкодний пропуск прикордонниками через державний кордон України щодо оформлення акту встановлення факту здійснення догляду ОСОБА_8 за особою, яка потребує постійного догляду для подальшого її супроводження при виїзді за кордон, а також безперешкодного перетину кордону за одержання від нього неправомірної вигоди у розмірі 10 000 доларів США. При чому ОСОБА_9 повідомив, що оформлення необхідних документів, а відповідно й вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування посадовими особами відповідних медичних установ та районних держадміністрацій буде можливим лише після передачі ОСОБА_8 йому половини загальної суми неправомірної вигоди, тобто грошових коштів в сумі 5 000 доларів США. У разі відмови ОСОБА_8 надати неправомірну вигоду його безперешкодний виїзд за межі України під час дії воєнного стану буде неможливим.

Таким чином, 05.08.2024 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе та ОСОБА_7 , за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаний із вимаганням такої вигоди, а саме на невстановлених службових осіб однієї з районних держадміністрацій, за складання та надання акта встановлення факту здійснення догляду ОСОБА_8 за особою з інвалідністю I чи II групи для подальшого супроводження такої особи для виїзду за межі України.

За вказані дії ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел та діючи з метою власного збагачення, вимагав від ОСОБА_8 , неправомірну вигоду для себе у сумі 10 000 доларів США, при цьому наполягаючи на отриманні першої частини у сумі в 5000 доларів США яку потрібно буде передати йому одразу, а решту після отримання всіх необхідних документів на руки.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе від ОСОБА_8 , 06.08.2024 приблизно о 15-30 годині, знаходячись біля будівлі ТЦ «Україна» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 141 повідомив ОСОБА_8 про необхідність передати грошові кошти в сумі 5 000 доларів США неповнолітньому ОСОБА_10 , якого ОСОБА_4 залучив до злочинної схеми з отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 (який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ), який буде знаходитись у приміщенні вбиральні у вказаному торгівельному центрі, а саме за вплив на службових осіб однієї з районних держадміністрацій, за складання та надання акту встановлення факту здійснення догляду ОСОБА_8 за особою з інвалідністю I чи II групи для подальшого супроводження такої особи для виїзду за межі України.

06.08.2024, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , діючи на виконання вимоги ОСОБА_4 , прибув до будівлі ТЦ «Україна» за адресою: АДРЕСА_4 , де у приміщенні вбиральні зустрів неповнолітнього ОСОБА_10 , якому передав обумовлену суму грошових коштів у розмірі 5 000 доларів США, з яких 400 доларів США заздалегідь ідентифіковані грошові кошти, 4 600 доларів США імітаційні грошові кошти.

При цьому, 06.08.2024, вказані заздалегідь ідентифіковані та імітаційні кошти у розмірі 5 000 доларів США вилучено працівниками правоохоронних органів в ході проведення обшуку автомобіля «Toyota Hilux» державний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , який знаходився біля ТЦ «Україна», за адресою АДРЕСА_4 , та на якому ОСОБА_4 збирався залишити місце вчинення кримінального правопорушення після отримання неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 28 ч. 3 - ст. 369-2 КК України, а саме одержанні неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

06.08.2024 о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Слідчий просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1 - 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, слідчий зазначав, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може безперешкодно покинути межі м. Запоріжжя та виїхати за межі державного кордону України, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки має закордонний паспорт. Може впливати на свідків, про що свідчить той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 залучив до отримання неправомірної вигоди неповнолітнього ОСОБА_10 , який знаходиться під його опікою. Може спотворити, знищити або приховати документи, які мають доказове значення по справі, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, на теперішній час ОСОБА_4 ніде не працює, не має постійного джерела доходів, не має постійного місця проживання.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий просив визначити підозрюваному заставу в розмірі 320 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених пунктами 1- 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначивши, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , заперечуючи обґрунтованість підозри, та наявність визначених слідчим ризиків, просили у задоволенні клопотання відмовити, або хоча б обрати мінімальний розмір застави.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 04.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 369-2 КК України.

06.08.2024 о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 369-2 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, яка підтверджується, зокремапротоколами допиту свідка ОСОБА_8 , неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , протоколом видачі грошових коштів, протоколом обшуку автомобіля «Toyota Hilux» державний номер НОМЕР_1 , де вилучено предмет неправомірної вигоди (грошові кошти), та іншими матеріалами кримінального провадження.

Перевіряючи наявність існування ризиків, передбачених п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, майновий стан, наявність судимостей.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 369-2 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років із конфіскацією майна.

Очікуване покарання, хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте пред`явлення такої підозри у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі.

Крім того, підозрюваний не має постійного місця проживання, в силу ст. 89 КК України є не судимою особою, але вказані обставини свідчать про те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має родини, міцних соціальних зв`язків, зі слів підозрюваного має під опікою неповнолітнього ОСОБА_10 , який є свідком у кримінальному провадженні, але відповідних документів слідчому судді надано не було. Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, до якого зокрема було залучено цю підопічну особу. Не зрозумілим також є чим конкретно займається підозрюваний ОСОБА_4 , будучи, з його слів, керівником БО «Українське капеланство «Відокремлений Маріупольський підрозділ капеланів», який його майновий стан, тому з урахуванням тяжкості можливого покарання, у слідчої судді є підстави вважати, що підозрюваний може вжити заходів, щоб уникнути відповідальності або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 , може перешкодити встановленню істини у справі, узгодивши свої показання з показаннями інших осіб (свідків) або вчинити тиск з метою спонукання їх змінити показання, враховуючи те, хто є свідками у даному кримінальному провадженні та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,

Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу також враховує конкретні обставини вчинення злочину, сам характер його скоєння, соціальний рівень свідомості підозрюваного та його ставлення до скоєного, і вважає доцільним з метою запобігання визначеним п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризикам, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, також виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідчий суддя доходить висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених слідчою суддею ризиків, доцільно обрати щодо ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Вимогами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий у своєму клопотанні просить визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 320 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Водночас під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено підстав, які б свідчили про наявність передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, виключних обставин для визначення застави у розмірі 320 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а тому слід визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого слідчої групи - слідчий ВП № 4 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_13 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 жовтня 2024 року включно, з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк запобіжного заходу рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_4 , а саме з 15 години 50 хвилин 06 серпня 2024 року.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 242 240 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок (Отримувач: ТУ ДСА в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на ОСОБА_14 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з місця фактичного проживання;

- повідомляти про зміну місця проживання та місця роботи слідчого, прокурора або суд;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю відмінному від нього, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_15 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено 09 серпня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1