ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3085/24 Справа № 204/7294/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000642 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2024 року ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи

Запобіжний захід не обирався. Вирішено питання щодо речових доказів та розподілу судових витрат.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 достовірно знаючи про Укази Президента України про введення та продовження воєнного стану в Україні, 03 липня 2024 року о 15 год. 52 хв., перебуваючи на проспекті Богдана Хмельницького в м. Дніпрі, побачив біля будинку №36 А припаркований транспортний засіб марки Chery моделі Tiggo 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 на якому на передньому бампері наявна пластикова рамка для кріплення реєстраційного номеру з номерним знаком НОМЕР_2 (регіон) із номером НОМЕР_3 , яку визначив для себе, як об`єкт злочинного посягання, в цей час у ОСОБА_7 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме пластикову рамку для кріплення реєстраційного номеру з номерним знаком НОМЕР_2 (регіон) із номером НОМЕР_3 , яку він визначив, як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, перебуваючи у вказаному місці у вище вказаний день та час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, скориставшись, як на його думку відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб, шляхом вільного доступу таємно викрав майно, а саме пластикову рамку для кріплення реєстраційного номеру з номерним знаком НОМЕР_2 (регіон) із номером НОМЕР_3 , вартість якої, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи становить 1125,07 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення злочину зник, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши потерпілому ГУНП в Луганській області () матеріальну шкоду на загальну суму 1125,07 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок змінити в частині обов`язків, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В інший частині вирок прокурор просить залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що судом першої інстанції в порушення вимог кримінального закону на обвинуваченого не в повному обсязі покладено обов`язок, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме не зазначено про повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця навчання. Прокурор вказує, що п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України має імперативну силу і звуження, змінення або розширення цих обов`язків не належить до повноважень суду першої інстанції.

16 жовтня 2024 року за вх.№11-42650 від першого заступника Дніпропетровської обласної прокуратури, в порядку ст. 403 КПК України, надійшли зміни до апеляційної скарги, відповідно до змісту яких прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , за ч. 4 ст. 185 КК України закрити, на підставі п. 4-1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, їх виступи в судових дебатах, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги разом із доповненнями до неї, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора, із врахуванням доповнень до неї, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Водночас, доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності правових підстав для закриття кримінального провадження, у зв`язку із втратою чинності закону, який передбачав кримінальну протиправність діяння, на думку колегії суддів, є слушними.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно із ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як вбачається із оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, 03 липня 2024 року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн, а 50 відсотків від його розміру становлять 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-ІХ, на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 3028 грн. (1514*2=3028).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_7 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ГУ НП в Луганській області в розмірі 1125,07 грн.

Тож, з огляду на те, що вартість викраденого ОСОБА_7 майна була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-ІХ настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн., дії ОСОБА_7 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України, а кримінальне провадження відносно нього повинно бути закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною в постанові Об`єднаної палати від 07 жовтня 2024 року (справа №278/1566/21), яка відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є обов`язковою для врахування іншими судами при застосуванні ними аналогічних норм кримінального законодавства України.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 284, 404, 409, 417, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2024 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 4 ст. 185 КК України скасувати.

На підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження №0000642 відносно ОСОБА_7 , за ч. 4 ст. 185 КК України закрити, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_4