Справа № 214/9454/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за №0001390 від 01.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001390 від 01.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів з моменту затримання, із визначенням розміру застави у вигляді 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що відповідно до ст.1 Закону України від 15.02.1995 № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Згідно із затвердженою Постановою Кабінету міністрів України за №770 від 06.05.2020 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (зі змінами), PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (список №2, таблиця №l).

Згідно з Таблицею №2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою наказом МОЗ України за №188 від 01.08.2000, в редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 за №634:

-незаконний обіг особливо небезпечної психотропної речовини PVP масою понад 0,15 г, тягне за собою кримінальну відповідальність;

-незаконний обіг особливо небезпечної психотропної речовини PVP масою 15 г і більше, вважається особливо великим розміром.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити, як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в порушення вимог вказаного Закону, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій з незаконного обігу психотропних речовин, у невстановлений слідством час, однак не пізніше 01.11.2024, у невстановленому місці, у невстановленій слідством особи, незаконно придбав з метою подальшого збуту психотропну речовину PVP, розфасованого у 240 (двохсот сорока) сліп-пакетах, 234 (двісті тридцять чотири) з яких упаковані у фрагменти ліпкої стрічки сірого кольору, 6 (шість) з яких упаковані у прозорі зіп-пакет, після чого, усвідомлюючи, що речовина являє собою психотропну речовину PVP, обіг якого заборонено, став зберігати їх при собі з метою подальшого збуту іншим особам, на ділянці місцевості поблизу буд. АДРЕСА_2 , де приблизно о 15:25 год. був зупинений співробітниками 3-го відділу (міжрайонного) УБН ГУНП в Дніпропетровській області, у яких виникла підозра, що ОСОБА_5 може зберігати при собі заборонені в обігу речі або речовини, у зв`язку з його поведінкою.

В той же день, 01.11.2024 у період з 16:48 год. по 17:38 год. за участю ОСОБА_5 , проведено огляд місця події поблизу будинку АДРЕСА_2 , в ході якого останній із сумки, яка була одягнута поверх його куртки через плече, видав співробітникам поліції пакунок в якому було виявлено 234 (двісті тридцять чотири) сліп-пакетів, які були упаковані у фрагменти ліпкої стрічки сірого кольору, а 6 (шість) сліп-пакетів були упаковані у прозорі зіп-пакети.

В подальшому із 240 (двохсот сорока) сліп-пакетів, було відібрано один, в якому відповідно до висновку експерта за №СЕ-19/104-24/44528-НЗПРАП від 02.11.2024 міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, а саме - PVP. Маса PVP складає: 0,0967 г.

01 листопада 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст.208 КПК України.

02 листопада 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за ч.2 ст.307 КК України, за ознаками: незаконного придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту.

Підозра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені ним кримінального правопорушення підтверджується: протоколом огляду місця події від 01.11.2024; протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України від 01.11.2024; висновком експерта за №СЕ-19/104-24/44528-НЗПРАП від 02.11.2024; повідомленням про підозру від 02.11.2024; допитом свідка ОСОБА_8 ; допитом свідка ОСОБА_9 ; допитом свідка ОСОБА_10 ; допитом свідка ОСОБА_11 ; допитом свідка ОСОБА_12 ; вилученими у ОСОБА_5 пакунками з речовиною кристалічного походження в загальній кількості 240 (двісті сорок) шт., які за постановою слідчого від 02.11.2024 визнано речовими доказами, та іншими матеріалами досудового розслідування.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий умисний злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, в обґрунтування, яких слідчий вказав, що застосування запобіжного заходу обумовлено тим, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Підозрюваний ОСОБА_5 в ході допиту вину не визнав, в скоєному кримінальному правопорушенні не розкаявся. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Також, підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Враховуючи обсяг вилученої психотропної речовини, як наслідок можливої подальшої перекваліфікації кримінального правопорушення на ч.3 ст. 307 КК України, за вчинення кого передбачено покарання на строк до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, при подальшому ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 може незаконно вплинути на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Зазначені вище обставини, на думку слідчого, дають змогу стверджувати, що запобігти встановленим ризикам та необхідності забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо. У зв`язку з цим, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не вбачаючи підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий підтримав заявлене ним клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на зазначені в ньому підстави.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Крім того пояснив, що після скарги ОСОБА_5 про застосування до нього насильства під час затримання, ним були вжиті дії, передбачені ч.6 ст.206 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав частково, при цьому пояснив, що він дійсно перебував за вищевказаною адресою, оскільки хотів придбати «марихуану» для власного вживання, яку замовив через мережу Інтернет, в додатку Telegram, де на фото було зазначено місце, де він мав забрати замовлення, попередньо його оплативши. Один грам «марихуани» коштує 200 грн., ціна інших видів наркотичних засобів та психотропних речовин йому не відома. Оскільки на місці події він не виявив замовлення, він збирався піти, однак неподалік побачив на землі пакет жовтого кольору. Він вирішив перевірити його, та не дійшовши до пакету декілька метрів, він побачив, що в його бік біжать двоє раніше невідомих осіб, які в подальшому виявились працівниками поліції. Він почав тікати, однак, його наздогнали й завдали декілька ударів по тілу, одягли кайданки, повідомили, що він викликав у працівників поліції підозру в причетності до розповсюдження наркотичних засобів та психотропних речовин та в подальшому почали з`ясовувати, кому належить жовтий пакет. Він пояснив, що йому про цей пакет нічого не відомо, він в руки його не брав. Його почали бити, а потім жовтий пакет запхали йому в невеличку сумку, яку вдягнули на нього поверх його куртки за спину. Коли приїхала слідчо-оперативна група, він одразу заявив про бажання мати захисника, після роз`яснення йому його прав під час проведення слідчої дії, що було зафіксовано на відеозаписі. Однак йому було відмовлено в цьому, слідча дія була продовжена за його участі, однак без захисника, оскільки із запропонованим ним захисником не змогли зв`язатися за допомогою його мобільного телефону. На відеозаписі зафіксовано, що він повідомляє про свою непричетність до жовтого пакету. Він дійсно впродовж року, не систематично, виживає «марихуану». Купує її раз на тиждень через мережу Інтернет у зазначений вище спосіб. Він працює за договором на будівництві, розповсюдженням наркотичних засобів та психотропних речовинвін не займається. Після доставки його до відділення поліції, він скаржився інспектору з дотримання захисту прав людини про застосування до нього насильства під час затримання. В подальшому він був обстежений лікарем на наявність у нього тілесних ушкоджень, однак таких виявлено не було. З приводу клопотання слідчого, ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні частково заперечував проти клопотання прокурора та просив обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання, оскільки вважає клопотання необґрунтованим. При цьому вказав, що якась подія відбулась, однак не відомо у кого саме була вилучена психотропна речовина, що прямо впливає на обґрунтованість підозри його підзахисному, зазначеної в клопотанні слідчого. Наявність ризиків не доведена слідчим, як і розмір вилучених психотропних речовин. Крім того, працівники поліції під час огляду місця події та особистого огляду його підзахисного проводили слідчі дії з істотним порушенням вимог права останнього на захист. При цьому просив врахувати, що жовтий пакет очевидно не поміщався в сумку його підзахисного. На відео зафіксовано, що його підзахисний до відеофіксації первинної слідчої дії перебував в кайданках, тобто був затриманий, про що свідчать його рухи зап`ястями рук, як зазвичай роблять після зняття кайданок, та специфічні звуки при їх складанні. Окрім вилучених з порушенням речовин, іншими доказів вини ОСОБА_5 поза розумним сумнівом стороною обвинувачення на цей час не надано. Просив врахувати, що його підзахисний офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, на теперішній час проживає з бабусею, його мати перебуває за кордоном та допомагає йому, надсилаючи гроші. Раніше підозрюваний ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності, однак, від суду не переховувався, покарання призначене за вироком суду у виді штрафу сплатив. А отже, вважає, що застосування найсуворішого запобіжного заходу є недоцільним, оскільки відсутні підстави для обрання такого запобіжного заходу, не заперечує, щодо застосування відносно його підзахисного електронного засобу контролю, а у разі, якщо слідчий суддя прийде до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , просив визначити останньому мінімальний розмір застави.

Також, в судовому засіданні був оглянутий відеозапис огляду місця події від 01.11.2024, за результатами огляду якого слідчим суддею були встановлено обставини, які давали підстави для прийняти до уваги заяви ОСОБА_5 про порушення вимог законодавства під час його затримання уповноваженими представниками органів державної влади, а саме: застосування до нього насильства під час затримання, однак зважаючи на доведеність прокурором вжиття дій, визначених ч.6 ст.206 КПК України, слідчим суддею, відповідно до вимог ч.8 ст.206 КПК України, не вживались аналогічні повторні дії.

Дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, з огляду на підстави, якими обґрунтовується доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити частково клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, виходячи з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до вимог п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

А положенням ч.2 цієї статті визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Як зазначено в ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє в застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Так, відповідно до змісту повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 02 листопада 2024 року, ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за ознаками: незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в порушення вимог Закону, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій з незаконного обігу психотропних речовин, у невстановлений слідством час, однак не пізніше 01.11.2024, у невстановленому місці, у невстановленій слідством особи, незаконно придбав з метою подальшого збуту психотропну речовину PVP, розфасованого у 240 (двохсот сорока) сліп-пакетах, 234 (двісті тридцять чотири) з яких упаковані у фрагменти ліпкої стрічки сірого кольору, 6 (шість) з яких упаковані у прозорі зіп-пакет, після чого, усвідомлюючи, що речовина являє собою психотропну речовину PVP, обіг якого заборонено, став зберігати їх при собі з метою подальшого збуту іншим особам, на ділянці місцевості поблизу буд. АДРЕСА_2 , де приблизно о 15:25 год. був зупинений співробітниками 3-го відділу (міжрайонного) УБН ГУНП в Дніпропетровській області, у яких виникла підозра, що ОСОБА_5 може зберігати при собі заборонені в обігу речі або речовини, у зв`язку з його поведінкою.

В той же день, 01.11.2024 у період з 16:48 год. по 17:38 год. за участю ОСОБА_5 , проведено огляд місця події поблизу будинку АДРЕСА_2 , в ході якого останній із сумки, яка була одягнута поверх його куртки через плече, видав співробітникам поліції пакунок в якому було виявлено 234 (двісті тридцять чотири) сліп-пакетів, які були упаковані у фрагменти ліпкої стрічки сірого кольору, а 6 (шість) сліп-пакетів були упаковані у прозорі зіп-пакети.

В подальшому із 240 (двохсот сорока) сліп-пакетів, було відібрано один, в якому відповідно до висновку експерта за №СЕ-19/104-24/44528-НЗПРАП від 02.11.2024 міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, а саме - PVP. Маса PVP складає: 0,0967 г.

В обґрунтування вищезазначеної підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, слідчим зазначені зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол огляду місця події від 01.11.2024; протокол затримання в порядку ст.208 КПК України від 01.11.2024; висновок експерта за №СЕ-19/104-24/44528-НЗПРАП від 02.11.2024; повідомлення про підозру від 02.11.2024; протоколи допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; вилучені у ОСОБА_5 пакунки з речовиною кристалічного походження в загальній кількості 240 (двісті сорок) шт., які за постановою слідчого від 02.11.2024 визнані речовими доказами.

Відповідно до змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.11.2024 ОСОБА_5 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КПК України, о 15 год. 25 хв. 01.11.2024.

В свою чергу, в судовому засіданні був оглянутий відеозапис огляду місця події від 01.11.2024, за результатами перегляду якого встановлено, що 01.11.2024 затриманий ОСОБА_5 , на початку проведення слідчої дії, яка була розпочата о 16 год. 48 хв., після роз`яснення йому прав, фактично заявив клопотання про залучення йому захисників.

Відповідно до вимог ч.1 ст.48 КПК України, захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника.

Слідчим ОСОБА_13 , який проводив 01.11.2024 огляд місця події, були вжиті заходи для встановлення зв`язку із захисниками, в тому числі з можливістю використання засобів зв`язку для запрошення захисників, номера мобільних телефонів яких надав ОСОБА_5 , однак одразу такі дії позитивних результатів не дали.

Не зважаючи на це, слідчим було прийнято рішення про продовження проведення слідчої дії, а саме: огляду місця події за відсутності захисника ОСОБА_5 , що слідчим суддею оцінено, як порушення прав на захист затриманого ОСОБА_5 під час проведення вищезазначеної слідчої дії, виходячи з наступного.

Так, ч.1 ст.42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

А п.3 ч.3 цієї статті визначено, що підозрюваний, обвинувачений має право: на першу вимогу мати захисника і зустріч із ним незалежно від часу в робочі, вихідні, святкові, неробочі дні до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - зустрічі без обмеження в часі та кількості у робочі, вихідні, святкові, неробочі дні; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних діях; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.4 ст.213 КПК України, уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. У разі неприбуття в установлений законодавством строк захисника, призначеного органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, уповноважена службова особа негайно повідомляє про це відповідний орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Отже, незважаючи на вищезазначені вимоги закону, слідчий продовжив огляд місця події за відсутності захисника ОСОБА_5 , навіть всупереч того, що останній в подальшому фактично заперечував наявність у нього заборонених психотропних речовин, а їх подальше виявлення в сумці останнього, поведінка підозрюваного та поведінка слідчого, на думку слідчого судді свідчить про істотне порушення прав людини і основоположних свобод, визначених національним законодавством та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17.07.1997, в тому числі права на захист, що в подальшому може бути наслідком визнання отриманих доказів недопустимими за результатами проведення огляду місця події (фактичного здійснення особистого обшуку під виглядом огляду місця події).

Приходячи до такого висновку, слідчим суддею враховано, що при проведенні особистого обшуку ОСОБА_5 01.11.2024, результати якого зафіксовані в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.11.2024, будь-яких психотропних речовин або наркотичних засобів, або речей, що можуть до них належати, стороною обвинувачення виявлено не було.

Крім того, зазначені в протоколі огляду місця події від 01.11.2024 обставини, а саме: надання ОСОБА_5 пакету жовтого кольору, в якому в подальшому співробітникам поліції виявлено пакунок в якому містились 234 (двісті тридцять чотири) сліп-пакети, які були упаковані у фрагменти ліпкої стрічки сірого кольору, а 6 (шість) сліп-пакетів були упаковані у прозорі зіп-пакети, не відповідає дійсності, оскільки останній добровільно такого пакету не надавав, а навпаки заперечував свою причетність до нього, що також зафіксовано на відеозаписі огляду місця події від 01.11.2024 та підтверджено ОСОБА_5 в судовому засіданні.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод декларує, зокрема, що кожен має право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, який повинен установити обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи кримінального обвинувачення.

Одним із аспектів реалізації цього права є те, що обвинуваченому має бути забезпечена можливість оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, а також доводити обставини, які дозволяють вважати докази неприпустимими. Більше того, при дослідженні й оцінці доказів, суд повинен враховувати подані зауваження та доводи сторін. Тільки в такому випадку розгляд на підставі §1 ст.6 Конвенції вважатиметься справедливим.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував,що для того, щоб скористатись своїм правом на захист, обвинуваченому зазвичай дозволяється повною мірою користуватися допомогою захисника з початкових стадій провадження, оскільки національне законодавство може передбачати наслідки поведінки обвинуваченого на початкових стадіях допитів у поліції, які відіграватимуть вирішальну роль для перспектив захисту на будь-яких пізніших стадіях кримінального провадження (п.52 рішення у справі «Сальдуз проти Туреччини» (Salduz v. Turkey).

Суд визнає, що на цьому етапі провадження обвинувачений часто опиняється в особливо вразливому становищі та у більшості випадків це може бути належним чином компенсовано лише допомогою захисника, завдання якого, серед іншого, полягає у допомозі забезпеченню дотримання права обвинуваченого не свідчити проти себе. Суд наголошує на тому, що справедливість провадження насправді вимагає надання обвинуваченому можливості отримати весь інструментарій послуг, безпосередньо пов`язаних з правовою допомогою (рішення у справі «Дворський проти Хорватії»).

Більше того, обмеження доступу затриманого підозрюваного до захисника може порушити права захисту, навіть якщо в результаті цього визнавальних показань отримано не було. Зокрема, систематичне обмеження права на доступ затриманого підозрюваного до правової допомоги на підставі положень національного законодавства само по собі є достатнім для встановлення порушення статті 6 Конвенції (рішення у справі «Даянан проти Туреччини» (Dayanan v. Turkey).

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що недотримання слідчим засад кримінального провадження: презумпції невинуватості та забезпечення права на захист, ставить під сумнів обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за ознаками: незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту.

В свою чергу, слідчий суддя не приймає до уваги призначення захисника з Центру вторинної безоплатної правової допомоги у Дніпропетровській області - адвоката ОСОБА_14 для захисту ОСОБА_5 після його затримання, оскільки таке доручення було видане адвокату лише о 18 год. 50 хв., тобто після закінчення проведення слідчої дії у виді огляду місця події 01.11.2024, яка була проведена за участі ОСОБА_5 , однак без участі захисника, та завершилась о 17 год. 38 хв.

Також слідчим суддею не приймаються до уваги покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про обставини події, в тому числі в контексті доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки останні є уповноваженими службовими особами, працівниками поліції, та перебувають під тиском виконання своїх професійних обов`язків.

Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого не заперечував своєї причетності до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, оскільки він їх систематично купує для власного вживання, що свідчить про існування факту, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, а також враховуючи стадію досудового розслідування даного кримінального провадження, не надання оцінки стороною обвинувачення всім обставинам та зібраним доказам, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній в шлюбі не перебуває, малолітній та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, не зважаючи, що в силу ст. 89 КК України ОСОБА_5 вважається не судимою особою, раніше він притягувався до кримінальної відповідальності за незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, а також неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

В свою чергу, слідчий суддя відхиляє доводи слідчого та прокурора про можливість незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків в кримінальному провадженні, оскільки такі доводи не є належним чином обґрунтованими та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Отже, слідчий суддя за встановлених обставин, а саме: наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити вищезазначені дії, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також не доведення слідчим та прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою обставин, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, приходить до висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, із покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, та застосуванням до останнього електронного засобу контролю, враховуючи, що цим заходом забезпечення кримінального провадження буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього про цесуальних обов`язків, а отже, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Приходячи до зазначеного вище висновку, слідчий суддя зазначає, що при прийнятті вищезазначеного рішення ним взято до уваги позицію сторони захисту, однак тільки в контексті дотримання судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а також відсутність інших належних та допустимих доказів в обґрунтування доводів слідчого та прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 181, 184, 186, 193-196, 199, 202, 205-206, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001390 від 01.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 58 днів, тобто до 30 грудня 2024 року.

Для виконання обраного запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, строком до 30 грудня 2024 року, а саме:

- не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім, як за дозволом слідчого, у провадженні якого перебуватиме справа, прокурора чи суду;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або реєстрації;

- не виїжджати за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі до 2 (двох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали покласти на начальника ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала набирає чинності негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 05 листопада 2024 року о 15 год.

45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1