Справа № 461/6411/24
Провадження № 1-кп/461/614/24
УХВАЛА
15.08.2024 року. м. Львів.
Галицький районний суд м. Львова
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
при розгляді у підготовчому судовому засіданні угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 461/6411/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 222 КК України -
В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження № 461/6411/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 222 КК України.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, кваліфікованого як надання завідомо неправдивої інформації органам державної влади з метою одержання пільг щодо податків.
Крім того, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України, кваліфікованого як надання завідомо неправдивої інформації органам державної влади з метою одержання пільг щодо податків, вчинене повторно.
30.07.2024 р. на підставі положень ст. 468 КПК України укладена письмова угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Прокурор, обвинувачений та захисник в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити вищезазначену угоду з зазначених в ній підстав.
Суд, заслухавши думку учасників, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону приходить до наступного висновку.
Відповідно п.1ч.3ст.314КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями4 68-475цього Кодексу, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Пункти 1, 2 частини 7 ст. 474 КПК України передбачають, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам закону, та/або не відповідають інтересам суспільства.
Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень:
а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або
б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК України;
В угоді про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим зазначено наступне: «сторони угоди прийшли до висновку про можливість призначити ОСОБА_4 за вчинені ним кримінальні правопорушення (злочини) узгоджене покарання:
1)за ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з переміщенням товарів, у тому числі гуманітарної допомоги на митну територію України строком на 1 рік;
2)за ч. 2 ст. 222 КК України у виді штрафу в розмірі 5000 (п`яти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 грн з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з переміщенням товарів, у тому числі гуманітарної допомоги на митну територію України строком на 1 рік;
3)за ч. 2 ст. 222 КК України у виді штрафу в розмірі 6000 (шести тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 грн. з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з переміщенням товарів, у тому числі гуманітарної допомоги на митну територію України строком на 1 рік та 6 місяців.
Суд вважає, що зазначений в угоді порядок та спосіб призначення покарання суперечить вимогам КК України з наступних підстав.
В угоді визначено покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, згідно з вимогами якої при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено.
В угоді двічі призначено покарання за ч. 2 ст. 222 КК України, тобто двічі призначено покарання за однією (тією ж самою) частиною однієї (тією ж самою) статті Особливої частини, що суперечить визначенню поняття сукупності кримінальних правопорушень та порядку призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.
Таким чином, узгоджене прокурором покарання ОСОБА_4 суперечать вимогам закону.
За таких обставин суд відмовляє в затвердженні угоди і вважає необхідним судове провадження продовжувати у загальному порядку.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 474 КПК України, суд,-
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 222 КК України.
Продовжити проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 461/6411/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 222 КК України в загальному порядку.
Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1