1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7740/20 1-кс/335/2967/2024
16 липня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
Заява про відвід вмотивована тим, що слідчого суддю ОСОБА_4 було визначено для розгляду скарги заявника з порушенням порядку, передбаченого ст. 35 КПК України, та Засад використання автоматизованої системи документообігу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, оскільки 14.09.2020 за наслідками автоматизованого визначення слідчого судді для розгляду даного кримінального провадження був визначений суддя ОСОБА_6 , а тому саме йому мала бути розподілена скарга ОСОБА_3 .
Також заявник зазначає, що в нього наявні обґрунтовані сумніви у неупередженості судді ОСОБА_4 , оскільки суддя раніше відмовила у задоволенні всіх його скарг у даному кримінальному провадженні. При цьому мотиви відмови в задоволені його скарг, викладенні в рішеннях судді, заявник вважає нелогічними, парадоксальними та такими, що суперечать закону, судовій практиці судів вищестоящих інстанцій та інших слідчих суддів у цьому ж провадженні.
Слідчий суддя ОСОБА_4 жодного разу не розглянула клопотання заявника про призначення йому адвоката за рахунок держави, хоча в кожній поданій ним скарзі містилося відповідне клопотання.
Заявник 02.01.2024 подав до Вищої ради правосуддя дисциплінарну скаргу на дії судді ОСОБА_4 , що може викликати у неї негативні емоції у відношення заявника, що унеможливить прийняття нею об`єктивних рішень.
Також заявник вважає, що у судді ОСОБА_4 виникає конфлікт інтересів, оскільки предметом його скарги є встановлення строків для передання справи до суду для прийняття рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією ст. 205 КК України, і розгляд цього питання буде відбуватися у загальному порядку із розглядом заперечень заявника проти рішень слідчого судді ОСОБА_4 , які не підлягають апеляційному оскарженню, у підготовчому судовому засіданні. Отже, задоволення його скарг слідчим суддею ОСОБА_4 відкриє шлях до розгляду його ж заперечень, при задоволенні яких можливо розпочати процедуру її притягнення до дисциплінарної відповідальності.
З огляду на викладене, посилаючись на існування підстав для відводу слідчого судді, передбачених п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, заявник просить відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від розгляду справи № 335/7740/20, провадження 1-кс/335/2884/2024, забезпечити його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, призначити йому адвоката в рамках безоплатної вторинної правової допомоги для розгляду його клопотання про встановлення строку для вчинення окремих процесуальних та слідчих дій на час розгляду заяви, направити ухвалу про призначення адвоката до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правової допомоги.
Вказана заява про відвід за наслідками автоматизованого розподілу передана на розгляд судді ОСОБА_1 .
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , який приймав участь в режимі відеоконференції, заяву про відвід слідчого судді підтримав та просив її задовольнити.
У судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід повідомлявся належним чином.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши підстави відводу та докази, надані заявником на їй обґрунтування, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_4 заявник ОСОБА_3 посилався на наявність підстав, передбачених п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України.
Заслухавши пояснення заявника, вивчивши заяву про відвід, дослідивши додані до неї матеріали, суд встановив наступне.
Відповідно до ч.ч. 2, 12 ст. 35 КПК України, матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів.
Особливості розподілу кримінальних проваджень та інших передбачених законом процесуальних документів, що подаються до суду, встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Відповідно до п. 2.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (далі Засади), у суді використовується, у тому числі розподіл судових справ шляхом передачі справи раніше визначеному у судовій справі судді.
Абзацами 1, 4 п. 2.4.9 Засад визначено, що клопотання (скарга), подане в межах кримінального провадження, передається на розгляд слідчому судді, визначеному в порядку автоматизованого розподілу. Усі наступні клопотання (скарги), подані в межах цього ж кримінального провадження, передаються цьому ж слідчому судді, як раніше визначеному шляхом використання функцій АСДС «поєднання обліково-статистичних карток».
У разі, коли за наслідками автоматизованого розподілу та повторного автоматизованого розподілу клопотань (скарг) визначено більше двох слідчих суддів в межах одного і того самого кримінального провадження, усі наступні клопотання (скарги) в межах цього кримінального провадження розподіляються в порядку хронології визначення таких слідчих суддів з урахуванням їх наявності на робочому місці.
Згідно з п. 2.4.11 Засад у разі відсутності слідчого судді та у період, який передує обставинам його відсутності, з урахуванням вимог Типового Положення АСДС, судові справи з індексом «КС» розподіляються на інших суддів відповідно до п. 2.4.9 цих Засад.
Судом встановлено, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора ОСОБА_9 (справа № 335/7740/20, провадження № 1-кс/335/2885/2024) надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 24.06.2024, та була передана в провадження слідчого судді ОСОБА_4 відповідно до приписів п.п. 2.4.9, 2.4.11 Засад використання автоматизованої системи документообігу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, оскільки слідчий суддя ОСОБА_10 відповідно до наказу від 04.06.2024 № 40-В в цей день знаходився у відпустці.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що доводи ОСОБА_3 з приводу того, що слідчого суддю ОСОБА_4 було визначено для розгляду його скарги для розгляду його скарги з порушення порядку, передбаченого ст. 35 КПК України, не знайшли свого підтвердження.
Інші доводи ОСОБА_3 , які на його думку є підставою для відводу слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду його скарги, на переконання суду є необґрунтованими, оскільки не доводять наявність обставин, які би викликали сумніви в неупередженості слідчого судді.
Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:
(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).
Не можуть бути підставою для відводу суддів лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами.
Перевіривши доводи ОСОБА_3 з приводу упередженості слідчого судді ОСОБА_4 , суд доходить висновку, що вони не підтверджені належними і допустимими доказами, а ґрунтуються на суб`єктивній оцінці заявником процесуальних дій та рішень слідчого судді. Так, до заяви про відвід ОСОБА_3 долучив копії процесуальних рішень слідчих суддів за його іншими скаргами, на висновки яких він посилався в обґрунтування заяви про відвід. Вивчивши зміст даних процесуальних документів, суд доходить висновку, що вони не містять обставин, які б свідчили про можливу упередженість слідчого судді ОСОБА_4 стосовно заявника. Більше того, в фактичні обставини у зазначених провадження не є тотожними.
Доводи заявника про те, що подання ним дисциплінарної скарги на дії судді ОСОБА_11 може призвести до виникнення у останньої негативних емоцій по відношенню до нього, та щодо наявності у судді конфлікту інтересів під час розгляду скарги, носять характер припущення.
Отже, під час розгляду судом заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 не встановлено існування обставин, які виключають участь слідчого судді в розгляді скарги заявника, тому заява про відвід задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1