УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю представника власника майна ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТОЛКФІН», ()про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 20 вересня 2024 року (справа №761/34388/24, провадження № 1-кс/761/22745/2024) в рамках кримінального провадження № 0003004, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01 жовтня 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 що діє в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТОЛКФІН», (), про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 20 вересня 2024 року (справа №761/34388/24, провадження № 1-кс/761/22745/2024) в рамках кримінального провадження № 0003004, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2 КК України, а саме на: нежилі приміщення VIII поверху (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1114 кв. м, які на праві власності зареєстровані за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТОЛКФІН», а також зі скасуванням усіх накладених заборон.

В обґрунтування свого клопотання адвокат зазначає, в слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0003004 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, процесуальне керівництво досудовим розслідуванням в якому здійснюється Шевченківською окружною прокуратурою міста Києва. З метою забезпечення збереження речового доказу, недопущення його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у органу досудового розслідування, виникла необхідність накласти арешт на предмет злочину, а саме: на нежилі приміщення VIII поверху (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1114 кв. м, які на праві власності зареєстровані за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТОЛКФІН».

Станом на момент арешту вказаного майна його законним власником було Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Толкфін», що підтверджується відповідним витягом, однак питання арешту розглянуто без участі власника, а тому ТОВ «ФК «Толкфін» має право ініціювати питання скасування арешту майна.

У своєму клопотанні адвокат зазначає, 29.07.2004 між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк « Надра ») та Закритим акціонерним товариством «КОРСАР» укладено Кредитний договір №23/5/2004/840-К/112 (далі - Кредитний договір №1), відповідно до умов якого Кредитор відкрив Позичальнику мультивалютну кредитну лінію на період з 29.07.2004 до 29.04.2010 для фінансування проекту «Добудова будівлі за адресою: АДРЕСА_1 ». 18.12.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та Закритим акціонерним товариством «КОРСАР» укладено Кредитний договір про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №23/5/2007/840-К/129 (далі - Кредитний договір №2), за умовами якого кредитна лінія надавалась ЗАТ «КОРСАР» для фінансування проекту будівництва офісного комплексу «Добудова будівлі за адресою: м. Київ, вул. Артема, 17» та рефінансування заборгованості за Кредитним договором №1. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами №23/5/2004/840- К/112 від 29.07.2004 та №23/5/2007/840-К/129 від 18.12.2007 були укладені договори застави, зокрема, договір іпотеки від 31.05.2005, укладений між ПАТ «КБ «Надра», як іпотекодержателем, та ЗАТ «КОРСАР», як іпотекодавцем, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №3495. Згідно Договору іпотеки предметом забезпечення виконання вказаних зобов`язань було визначено об`єкт незавершеного будівництва будівлі банку, яка стане власністю іпотекодавця після укладення договору іпотеки, за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалами Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 та від 06.03.2024 у справі №910/11087/23 про банкрутство ЗАТ «Корсар» визнано вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до боржника на загальну суму 353 млн. грн., яка виникла за Кредитними договорами №1 та №2, а ухвалою від 29.05.2024 замінено ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» його правонаступником - ТОВ «ФК «Толкфін». Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.07.2023 у справі №910/12118/22, залишеним без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 02.07.2024, було визнано за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (ТОВ «ФК «Толкфін» як правонаступником) право іпотеки на нежилі приміщення VIII-го поверху, загальною площею 1 114 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), розташовані в будівлі за адресою: АДРЕСА_1, згідно з договором іпотеки від 31.05.2005, які належать на праві власності Приватній компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальності «Бевало Інвестментс Лімітед» (Bevalo Investments Limited). Таким чином, Верховним Судом було підтверджено право іпотеки ТОВ «ФК «Толкфін» на нежилі приміщення VIII-го поверху, загальною площею 1 114 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), розташовані в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, ТОВ «ФК «Толкфін» є належним та дійсним кредитором за зобов`язаннями, що виникли з кредитних договорів №23/5/2004/840-К/112 від 29.07.2004 та №23/5/2007/840-К/129 від 18.12.2007 і їх виконання було забезпечено наведеним майном на підставі Договору іпотеки. Станом на 02.08.2024 ТОВ «ФК «Толкфін», яке перебуває у банкрутстві, є власником спірного майна.

Адвокат у клопотанні зазначає, що арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1 - 4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. Враховуючи відсутність будь-яких доказів на підтвердження незаконного володіння, адвокат просить скасувати арешт на вищезазначене майно, оскільки вказаний захід забезпечення порушує право власності ТОВ «ФК «Толкфін».

Представник власника майна ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Прокурор за клопотанням якого накладено арешт до суду не з`явився, про час та дату розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності прокурора.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши представника власника майна слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приписами ст. ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.09.2024 у справі № 761/34388/24, провадження №1-кс/761/22745/2024, задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003004 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2КК України, про арешт майна та накладено арешт, зокрема, на нежилі приміщення VIII поверху (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1114 кв. м, які на праві власності зареєстровані за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТОЛКФІН», , на які адвокат просить скасувати арешт.

З мотивувальної частини зазначеної ухвали вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що арешт на вищезазначене майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0003004.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як впродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Водночас, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки вищевказані обставини в своїй сукупності викликають сумніви в розумності і співрозмірності подальшого обмеження права власності з завданнями кримінального провадження, враховуючи, зокрема, і наслідки арешту майна для третіх осіб.

Так слідчий суддя звертає увагу, що у даному кримінальному провадженні розслідуються обставини, відповідно до яких що невстановлені особи за попередньою змовою із ТОВ «ФК «Толкфін» вживають активних заходів, спрямованих на порушення права власності «Бевало Інвестментс Лімітед» на належне йому нерухоме майно, та у подальшому планують заволодіти ним шляхом обману та можливої підробки правовстановлюючих документів, тобто вчинити злочин, передбачений ч. 5 ст. 190 КК України.

Разом з тим, відповідно до постанови Верховного Суду від 02.07.2024 у справі №910/12118/22 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" (49089, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Автотранспортна, будинок 2, офіс 205) визнано права іпотеки на нежилі приміщення VIII-го поверху, загальною площею 1 114 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), розташовані в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з договором іпотеки від 31.05.2005, які належать на праві власності Приватній компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальності "Бевало Інвестментс Лімітед" (Bevalo Investments Limited) (Dorieon 11, Atsia. 2232, Nicosia, Ceprus).

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, а також обґрунтування ухвали, яка була прийнята у межах кримінального провадження № 0003004 , якою накладено арешт, слідчий суддя не знаходить обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що майно, арешт якого заявник просить скасувати набуте незаконним шляхом.

При цьому, ні до матеріалів клопотання, ні в судовому засіданні прокурором не надано доказів того, що зазначене майно, на яке накладено арешт має значення для кримінального провадження, а також те, що вказане майно здобуте злочинним шляхом. Також не доведено, що майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які могли б бути використані як доказ для продовження заходу забезпечення, а саме арешту, чи обставин, що встановлені під час досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0003004 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2 КК України.

В судовому засіданні прокурором також не надано жодного документального підтвердження того, що вказані приміщення використовувалися під час вчинення кримінального правопорушення. Відсутні достовірні дані про реальність обставин, що свідчать про використання майна, як знаряддя вчинення злочину.

Відтак, слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Під час судового розгляду встановлено, що з урахуванням наведених норм міжнародного права недостатньо одного лише посилання на те, що майно є речовим доказом по даній справі, а тому таке майно нібито підлягає арешту, оскільки для вжиття такого суттєвого заходу обмеження прав особи як арешт належного їй майна має бути дотримано вищенаведені приписи кримінального процесуального законодавства, чітко визначені в ст. ст. 170 - 173 КПК України.

Відтак, на переконання слідчого судді, подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна в частині накладення арешту на нежилі приміщення, не виправдовують завдання кримінального провадження та співмірності втручання у право власності особи.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що такий обмежувальний захід як арешт майна, який застосовано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.09.2024 в рамках кримінального провадження № 0003004 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2 КК України, підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 131-132, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТОЛКФІН», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 20 вересня 2024 року (справа №761/34388/24, провадження № 1-кс/761/22745/2024) - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 20 вересня 2024 року (справа №761/34388/24, провадження № 1-кс/761/22745/2024, а саме на: нежилі приміщення VIII поверху (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1114 кв. м, які на праві власності зареєстровані за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТОЛКФІН», , зі скасуванням усіх накладених заборон.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6