Справа № 276/2309/24
Провадження по справі 1-кс/276/354/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000130 від 24.04.2024 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старий Майдан Червоноармійського району Житомирської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий слідчого відділу відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області за погодженням з прокуроромЖитомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу доби з 22.00 год. по 06.00 год., строком на 60 днів, та покласти на нього обов`язки: не відлучатися з місця проживання, без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання; прибувати за викликом до слідчого/прокурора або суду.

Клопотання слідчим мотивовано тим, що слідчим відділенням ВП № 4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000130 від 24.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження 30.08.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, а саме умисних дій, які виразилися у вчиненні повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку з використанням геніталій.

Слідчий стверджує, що наявні обгрунтовані достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яке відносяться до нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк, а також наявні обґрунтовані ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Мотивуючи наявність ризику того, що ОСОБА_5 переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду слідчий вказує, що за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваному загрожує покарання, пов`язане з позбавленням волі, а тому з метою уникнення покарання, ОСОБА_5 матиме реальну можливість впливати на свідків та потерпілу шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом, умовлянням або підкупом, залякуванням з метою зміни останніми показань, які є джерелом доказу у кримінальному провадженні, впливати на останніх.

З цих підстав орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт з 22 по 06 годину не забезпечить досягнення мети застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні, виконання підозрюваним покладеним на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та потерпілу, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити, з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечив щодо задоволення клопотання слідчого про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000130 від 24.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України.

У ході розслідування 30.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушенн, передбаченого ч. 1 ст.155 КК України.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування обґрунтована підозра не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Під час розгляду клопотання прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.155 КК України. Підозра підтверджується сукупністю наданих суду доказів: рапортом реєстрації повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення в ІТС ІПНП за №2451 від 24.04.2024; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.04.2024 від ОСОБА_7 ; протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 25.04.2024; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 від 06.08.2024; висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_8 від 25.04.2024 за №578; висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_8 від 12.06.2024 за №877; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 06.08.2024; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 2504.2024; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 30.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.08.2024; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 30.08.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

При вирішення питання про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

У рішенні Європейського суду з прав людини Бессієв проти Молдови вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведено ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду пов`язане, у першу чергу, із можливістю призначення підозрюваному за інкримінований йому злочин покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення.

Наведені висновки підтверджуються такими встановленими обставинами: підозрюваний ОСОБА_5 за місцем проходження військової служби характеризується негативно, до виконання своїх службових обов`язків ставиться безвідповідально, був помічений за вживанням спиртних напоїв. За характером не стриманий; згідно інформації військової частини НОМЕР_1 військовослужбовець ОСОБА_5 10.08.2024 самовільно залишив розташування військової частини та його місце військовій частині невідомо; згідно вироку Червоноармійського районного суду Житомирської області від 27.04.2024 ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, а тому враховуючи тягар можливого призначення покарання у виді позбавлення волі, з метою уникнення покарання, матиме реальну можливість виїхати за межі Житомирської області і переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Доведеним є також ризик того, що підозрюваний може впливати на потерпілу, яка є його знайомою. Відтак, підозрюваний, зокрема шляхом психологічного тиску, умовляння, застосування або погрози застосування примусу з метою зміни останньою показів, які є джерелом доказів у кримінальному провадженні, може вжити відповідні заходи до потерпілої.

Таким чином, враховуючи доведені стороною обвинувачення ризики та те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, у судовому засіданні не заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та враховуючи те, що у клопотанні слідчого порушується питання про застосування домашнього арешту у нічний час, у який в умовах воєнного стану громадянам заборонено перебувати на вулиці та в громадських місцях, слідчий суддя вважає що належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

не відлучатися з місця проживання, без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання; прибувати за викликом до слідчого/прокурора або суду.

На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід та покладені на ОСОБА_5 обов`язки, з урахуванням здійснення відповідно до ч.5 ст.181 КПК України органами Національної поліції контролю за виконанням запобіжного заходу, зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

З огляду на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у тому числі у вчиненні нетяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі, з метою забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання ризику переховуванню від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу в даному кримінальному провадженні, врахувавши думку підозрюваного, який не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, суд приходить до висновку про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. по 06 год 00 хв. кожного дня за місцем його фактичного проживанняу межах строку досудового розслідування, тобто до 30.10.2024 року, включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Такий захід, на переконання суду, буде достатнім та відповідатиме меті застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст.176 - 179, 181, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури

у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу доби з 22:00 год. по 06:00 год., на строк до 30 жовтня 2024 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) не відлучатися з місця проживання, без дозволу прокурора або суду;

2) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

3) повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

4) прибувати за викликом до слідчого/прокурора або суду.

Строк дії вказаних вище обов`язків встановити до 30 жовтня 2024 року (включно).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.2 ст.179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням підозрюваним запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на старшого слідчого СВ ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 14 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1