Справа № 527/1937/24
провадження № 1-кс/527/441/24
УХВАЛА

16 липня 2024 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження №0000407, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000407, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 06.06.2024 в першій половині дня невстановлена особа, перебуваючи в м. Миргород Полтавської області, шляхом вільного доступу, незаконно заволоділа автомобілем марки BMW-525, д.н.з. НОМЕР_1 , який належний ОСОБА_5 .

02.07.2024слідчим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000407 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

03.07.2024 було встановлено місце знаходження автомобіля марки BMW-525 та слідчим СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 проведено огляд місця події, а саме на узбіччі автодороги по вул. Центральній в м. Глобине Кременчуцького району Полтавської області виявлено та вилучено автомобіль сірого кольору марки BMW-525, д.н.з. НОМЕР_1 фактичним користувачем якого,згідно довіреності є ОСОБА_5

03.07.2024 автомобіль сірого кольору марки BMW-525, д.н.з. НОМЕР_1 фактичним користувачем якого,згідно довіреності є ОСОБА_5 визнано речовим доказом та поміщено на майданчик ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є знаряддям та доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, слідчий просила суд накласти арешт на майно, вилучене 03.07.2024 року під час огляду, а саме автомобіль сірого кольору марки BMW-525, д.н.з. НОМЕР_1 фактичним користувачем якого,згідно довіреності є ОСОБА_5 шляхом заборони користування, відчуження власнику чи іншим особам із залишенням на майданчику зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримували із наведених у ньому підстав.

В судовому засіданні володілець майна не заперечувала проти накладення арешту на автомобіль, проте просила суд повернути автомобіль їй на зберігання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам суд зазначає наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні, з яким звертається особа з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_3 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_3 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Тобто відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, а підставою відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що накладення арешту на вилучений автомобіль сірого кольору марки BMW-525, д.н.з. НОМЕР_2 є необхідним тимчасовим заходом, оскільки майно, щодо якого вирішується питання про арешт, постановою слідчого визнане речовими доказами в кримінальному провадженні, як таке, що зберегло на собі його сліди, підлягатиме подальшому дослідженню, має безпосереднє відношення до кримінального провадження, в зв`язку з чим з метою збереження речових доказів, а також з метою заборони відчуження майна, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на відповідне майно, шляхом заборони його відчуження власнику чи іншим особам.

Разом з тим, приймаючи до уваги те, що потерпіла ОСОБА_5 , яка є фактичним володільцем транспортного засобу не зацікавлена у приховуванні, пошкодженні, псуванні, зникненні, втраті, знищенні, перетворенні, передачі майна, слідчий суддя дійшов висновку, про відсутність підстав для обмеження її у користуванні майном, тому вважає, що підстави для зберігання транспортного засобу на майданчику зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 03.07.2024 року під час огляду, а саме автомобіль сірого кольору марки BMW-525, д.н.з. НОМЕР_2 , фактичним користувачем якого, згідно довіреності є ОСОБА_5 шляхом заборони його відчуження, зміни, перетворення власнику чи іншим особам, без залишення на майданчику зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконання ухвали покласти на слідчого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1