Справа № 710/769/24
Провадження № 1-кп/710/114/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

начальника Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, відомості про яке внесені 05.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001557, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нечаєва Шполянського району Черкаської області, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, із неповною середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , який є військовозобов?язаним, та який відповідно до довідки військово - лікарської комісії визнаний придатним до військової служби, перебуваючи у запасі Збройних Сил України, у період дії встановленого в Україні воєнного стану, 06.10.2023 на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.08.2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації на території відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_2 », отримав повістку від працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 та, таким чином, був належним чином оповіщений про обов?язок прибути на 05:00 годину 07.10.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки у військову частину НОМЕР_1 .

В порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 39 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій, порушуючи порядок комплектування Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, керуючись небажанням бути призваним для несення служби в рядах Збройних Сил України, ОСОБА_4 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05.00 год. 07.10.2023 та протягом вказаного дня, тим самим ухилився від призиву на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як кримінальне правопорушення передбачене ст. 336 КК України ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , свою винуватість у вчинені зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, в ході допиту підтвердив, обставини вказані у обвинувальному акті. Зазначив, що кримінальне правопорушення вчинив, оскільки боїться, кається. Просив суд не давати йому строк у виді позбавлення волі.

Прокурор, обвинувачений, вважали, що справу можливо розглядати у порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Оскільки учасниками процесу не оспорювалися фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, тому, вислухавши думку учасників процесу та роз`яснивши обвинуваченому положення ч.3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

З урахуванням викладеного, суд уважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за вказаних вище обставин.

Щодо вказівки обвинуваченого на каяття, то суд не сприймає таке як пом`якшуючу обставину, оскільки визнання своєї провини ще не означає, що особа стала на шлях виправлення і що її зізнання свідчать про рішучість стати на такий шлях, самосуд свого вчинку. Щире каяття слід відрізняти від визнання провини з метою створити формальні підстави для пом`якшення кримінальної відповідальності. Не заперечення і визнання обвинуваченим об`єктивного розвитку подій автоматично не свідчить про його щире каяття, про відвертий осуд своєї поведінки і відповідне суб`єктивне ставлення до вчиненого ( такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 28.02.2024).

Таким чином, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд ураховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується відповідно положень ст. 12 КК України, як нетяжкий злочин, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку прокурора щодо міри покарання, який вважав, що необхідно призначити мінімальне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Суд також ураховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Також суд ураховує і позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15 листопада 2023 року справа N 641/1067/23, який погодився із судом апеляційної інстанції, який зазначив, що з урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні - збройною агресією РФ та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений обвинуваченим умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації.

За вказаних обстави, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_4 покарання в мінімальних межах санкції ст. 336 КК України без звільнення від відбування покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 ( три) роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.

Суддя ОСОБА_1