Справа № 357/5429/23
У Х В А Л А

03 жовтня 2024 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду подання т.в.о. заступника начальника Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент, республіки Узбекистан, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, утриманців не має, офіційно непрацевлаштованого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз засудженого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2023 за ч. 2 ст. 190 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , представник органу пробації ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Т.в.о. заступника начальника Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання.

Подання вмотивоване тим, що 22.06.2023 ОСОБА_3 поставлений на облік Білоцерківського районного віділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області. ОСОБА_3 судом встановлені обовязки періодично з`являтися для реєстрацїї до УОПП, повідомляти УОПП про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з УОПП.

29.06.2023 гр. ОСОБА_3 роз`яснені обов`язки, встановлені судом, порядок умови відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, правові наслідки скоєння нового кримінального правопорушення, систематичного рушення громадського порядку (вчинення адміністративних правопорушень), а також наслідки ухилення від виконання обов`язків, покладених судом, про що свідчить підписка відібрана у суб`єкта пробації.

В поясненні від 29.06.2023 ОСОБА_3 під підпис роз`яснено, що у разі ухилення від відбування покладених судом обов`язків або систематичних порушень, які потягли за собою адміністративні стягнення, матеріали щодо нього будуть направлені до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування визначеного покарання. Крім цього, роз`яснено, що невиконанням обов`язків вважається невиконання хоча б одного з обов`язків, покладених судом.

Також ОСОБА_3 щоквартально роз`яснювався порядок та умови відбування покарання та наслідки ухилення від відбування покарання, що зображено в довідках бесід.

Під час іспитового строку ОСОБА_3 допустив неявку на реєстрацію без поважної причини та вчинив три адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 127 КУпАП, ч.2 ст. 175-1 КУпАП, ч.1 ст. 173-2 КУпАП упродовж серпня-грудня 23 року, за які притягнутий до адміністративної відповідальності відповідними постановами.

У зв`язку з невиконанням обов`язків, покладених судом (неявкою на реєстрацію без поважної причини) та систематичним вчиненням адміністративних правопорушень, 10.01.2024 Білоцерківським РВ №1 до Білоцерківського міськрайонного суду направлено подання про скасування звільнення від збування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання.

07.02.2024 отримано постанову Білоцерківського міськрайонного суду від 23.01.2024 якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за 1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства щодо матері 07.12.2023.

На день розгляду подання про скасування іспитового строку ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення 4-х адміністративних правопорушень, проте ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 07.02.2024 в задоволенні вищевказаного подання відмовлено, ОСОБА_3 надано ще один шанс для виправлення.

Незважаючи на регулярне роз`яснення порядку та умов відбування покарання та наслідків вчинення адміністративних правопорушень, ОСОБА_3 знехтував наданим судом шансом для виправлення 25.02.2024 знову вчинив домашнє насильство щодо матері, за що постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 07.05.2024 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 ч.2 КУпАП до стягнення у виді 340 гри. штрафу.

Крім цього, постановою поліцейського СРПП ВПД-1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області серії БАД № 995400 від 13.02.2024 ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП за перехід проїжджої частини в невстановленому місці без світлоповертаючих елементів. Накладено стягнення у виді 255 грн. штрафу.

Також 29.07.2024 до Білоцерківського РВ №1 надійшла постанова інспектора СРПП ВПД-1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області серії ГБВ №992346 від 01.01.2024, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності зач.2 ст.178 КУпАП за перебування в п`яному вигляді 01.01.2024 в АДРЕСА_2 . Накладено стягнення у виді 51 грн. штрафу.

Отже, за час іспитового строку із засудженим ОСОБА_3 належним чином проводилась соціально-виховна робота щодо вирішення криміногенних потреб «контроль над поведінкою та мисленням», «вживання алкоголю», але міри виховного впливу позитивного результату не дали, засуджений нехтує порядком та умовами відбування покарання через систематичне вчинення адміністративних правопорушень, за вчинення яких упродовж іспитового строку сім разів притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про небажання ОСОБА_3 стати на шлях виправлення.

У судовому засіданні представник органу пробації підтримав подання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання. Зобов`язався не вчиняти адміністративних правопорушень. При цьому пояснив, що 13.02.2024 він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП. Поліцейські мають його анкетні дані і самостійно складають даку постанову у його відсутності, а в постанові зазначають, що він відмовився від його підпису. Копію такої постанови він не отримував. З приводу вказани дій поліцейських він звертався до Білоцерківської окружної прокуратури.

Прокурор просив у задоволенні подання відмовити та надати засудженому ще один шанс на виправлення.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи № 207/2023 стосовно ОСОБА_3 суд дійшов наступного висновку.

Дослідивши копії матеріалів особової справи № 207/2023, вислухавши думку засудженого, прокурора та представника Білоцерківського районного відділу №1, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 539 КК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9,13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до абз. 2 п. 2 гл. 3 розд. IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України N 272/5 від 29 січня 2019 року(далі - Порядок), у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України "Про пробацію", а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

Згідно з абз. 2 п. 8 гл. 2 розд. IV Порядку, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 23 до цього Порядку.

Відповідно до п. 3 гл. 3 розд. IX Порядку, у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, засуджений, який не виконує обов`язки покладені на нього КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом та систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення може бути направлений для відбування призначеного покарання, лише у випадку, якщо вони свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

У даній справі судом встановлено, що відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, із встановленням на підставі ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України буз дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

22.06.2023 до Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області надійшло розпорядження та вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2023 (а.с.1-7 особової справи № 207/2023).

29.06.2023 засудженому ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої встановлені дні явки до Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області друга та четверта середа кожного місяця. (а.с.14 особової справи).

Відповідно до листка реєстрації, у період іспитового строку ОСОБА_3 11.07.2023 не з`явився Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області на реєстрацію без поважної причини (не мав грошей на проїзд), внаслідок чого 25.07.2023 йому було винесено попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного судом покарання (а.с. 32 особової справи). Також ОСОБА_3 тричі притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 175-1, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У зв`язку з цим до суду було скеровано подання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2024 у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання було відмовлено.

Проте ОСОБА_3 знехтував наданим судом шансом для виправлення та 25.02.2024 знову вчинив домашнє насильство щодо матері, за що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2024 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАп до стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Крім цього, постановою поліцейського СРПП ВПД-1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області серії БАД № 995400 від 13.02.2024 ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП за перехід проїжджої частини в невстановленому місці без світлоповертаючих елементів. Накладено стягнення у виді 255 грн. штрафу.

У матеріалах особової справи міститься довідка-характеристика за засудженого ОСОБА_3 (а.с. 46 особової справи) відповідно до якої останній за місцем проживання характеризується посередньо. В порушенні громадського порядку та зловживанні спиртними напоями останнім часом не помічений. Заяв та скарг на ньог не надходило.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Ретельно проаналізувавши вищевказані письмові докази та обставини, вислухавши думку учасників судового провадження, зважаючи на пояснання засудженого, посередню характеристику на його особу, суд вважає, що в задоволенні подання Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області слід відмовити.

Суд дійшов такого висновку, враховуючи що одна неявка засудженого на реєстрацію та неодноразове притягнення його до адміністративної відповідальності після попередження про можливе скасування звільнення, не є безумовним, безсумнівним та переконливим свідченням його небажання стати на шлях виправлення, а отже не є безумовною підставою для направлення його для реального відбування покарання.

Отже, висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК).

Суд вважає, що в цілому поведінка засудженого на час зверення до суду із поданням не свідчить про те, що він став настільки небезпечним для суспільства, що його слід направити для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що зазначені у клопотанні органу з питань пробації підстави застосування до засудженого ч.2 ст.78 КК України носять лише формальний характер, і у суду відсутні об`єктивні та достатні підстави для скасування засудженому ОСОБА_3 звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбуття покарання, визначеного вироком суду.

За викладених вище обставин, суд не знаходить законних підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.78 КК України, ст. 166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні подання Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області про вирішення питання щодо скасування звільнення від відбуття покарання та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_3 .

Особову справу № 207/2023 стосовно ОСОБА_3 - повернути до Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6