Провадження №1-кс/369/2392/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

за участі захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001506 від 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001506 від 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що у провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001506 від 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001506 від 24.07.2024 Розпорядженням Бузівського сільського голови Києво-Святошинського району Київської області № 20 від 31 березня 2016 року прийнято на посаду спеціаліста-землевпорядника Бузівської сільської ради з 31.03.2016 ОСОБА_5 та присвоєно 13 ранг VI категорії державного службовця.

Відповідно до посадової інструкції спеціаліста-землевпорядника Бузівської сільської ради, затвердженої розпорядженням Бузівського сільського голови від 05.01.2017 № 2, спеціаліст-землевпорядник відноситься до категорії спеціалістів та є посадовою особою місцевого самоврядування, підпорядкований безпосередньо сільському голові та виконує рішення сільського голови в межах їх повноважень, що регулюють питання земельних відносин.

Згідно пункту 1.5 посадової інструкції, спеціаліст-землевпорядник у своїй діяльності керується Конституцією України, Земельним кодексом України, законами України, постановами Верховної Ради України, указами та розпорядженнями Президента України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України, рішеннями органів місцевого самоврядування, наказами та вказівками районного відділу земельних ресурсів, які прийняті у межах їх повноважень, що регулюють питання земельних відносин.

Відповідно до п. 2 посадової інструкції спеціаліста-землевпорядника Бузівської сільської ради до основних обов`язків відноситься готувати та вносити на розгляд ради пропозиції та проекти рішень щодо встановлення ставки земельного податку, передачі земельних ділянок у власність громадянам, СПД та юридичним особам, надання земельних ділянок у власність із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України, викупу земельних ділянок для суспільних потреб сільської ради, інший викуп, готує та вносить на розгляд ради проекти висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно Земельного кодексу України.

Здійснює контроль за використанням та охороною земель, додержанням землевласниками та землекористувачами земельного законодавства, встановленого режиму використання земельних ділянок відповідно до цільового призначення та умов надання.

Здійснює на території сільської ради моніторинг земель, організовує здійснення заходів щодо відновлення корисних властивостей земельних ділянок.

Здійснює на території сільської ради облік і звітність, як державну так і відомчу, у сфері регулювання земельних відносин, використання та охорони земель та подає її в установлені терміни до районного відділу земельних ресурсів.

Бере участь у складанні планово-картографічних матеріалів для ведення державного земельного кадастру, моніторингу земель, здійснення землеустрою та проведення робіт з охорони земель.

Несе відповідальність за зберігання в належному стані та використання в практичній роботі картографічних матеріалів села, веде земельно-кадастрову документацію.

Розпорядженням Дмитрівського сільського голови Бучанського району Київської області № 39 від 05 лютого 2021 року спеціаліста-землевпорядника Бузівської сільської ради ОСОБА_5 звільнено з посади.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України встановлено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, в силу займаної посади та наділених функціональних повноважень спеціаліста-землевпорядника Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_5 виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто, у відповідності до з ч. 3 ст. 18 КК України та згідно примітки 1 до ст. 364 КК України являлася службовою особою.

Постановою Кабінету міністрів України від 05.06.2019 №476 затверджено порядок проведенні інвентаризації земель (надалі Постанова), відповідно до п. 2 якого зазначено, що інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення Державного земельного кадастру, виявлення та виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

При проведенні інвентаризації земель, складається зведений інвентаризаційний план, як це передбачено п. 24 Постанови, у якому зазначаються межі об`єкта інвентаризації, адміністративно-територіальних одиниць, які ввійшли до складу об`єкта інвентаризації, територій, визначених проектами формування територій і встановлення меж сільських, селищних рад, земельних ділянок, наданих у власність (користування), земель і земельних ділянок, не наданих у власність (користування), земельних ділянок, що використовуються без документів, які посвідчують речові права на них, або не за цільовим призначенням, обмежень у використанні земельних ділянок, обтяжень прав на земельні ділянки, нерозподілених земельних ділянок, невитребуваних земельних часток (паїв), земельних ділянок (земель) відумерлої спадщини, угідь та інше.

14.07.2016 Бузівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області та ТОВ «АГРОКОНСАЛТ ГРУП» укладено договір № 2 про розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель села Бузова Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

У зведеному інвентаризаційному плані, який являється невід`ємною частиною технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель села Бузова Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області містяться земельні ділянки, які перебували у власності ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-КВ №038366 від 16.09.1998, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Бузівської сільської ради № 91 від 27.03.1996 та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 530/12803.

1 листопада 2017 року до Бузівської сільської ради звернувся громадянин ОСОБА_8 з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, яка розташована на території Бузівської сільської ради, яке зареєстроване в книзі реєстрації вхідної кореспонденції Бузівської сільської ради 01.11.2017 за № 02-23/С-781.

До клопотання, всупереч ст. 118 Земельного кодексу України, не долучено графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки або погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, яка перебуває у користуванні іншої особи).

Після резолюції Бузівського сільського голови, яка міститься на клопотанні наступного змісту «на земельну комісію та сесію сільської ради», адресованої спеціалісту-землевпоряднику Бузівської сільської ради ОСОБА_5 , остання, відповідно до посадової інструкції, перевіряє його на відповідність площі, місця розташування земельної ділянки, наявність додатків, тощо.

Незважаючи на той факт, що клопотання ОСОБА_8 на виділення земельної ділянки не містило інформації щодо місця розташування земельної ділянки, яку б останній хотів отримати безоплатно у приватну власність, а лише площу та цільове призначення, спеціаліст-землевпорядник Бузівської сільської ради ОСОБА_5 власноручно готує, завіривши своїм підписом та підписом Бузівського сільського голови ОСОБА_9 , викопіювання з генерального плану місця розташування земельної ділянки, у якому міститься адреса: АДРЕСА_1 .

Так, 21.11.2017, більш точний час не встановлено, спеціаліст- землевпорядник Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району (наразі Бучанського району) Київської області ОСОБА_5 , за попередньою змовою з Бузівським сільським головою

ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні Бузівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_2 , будучи службовою особою, використовуючи надане їй службове становище всупереч інтересам служби в інтересах третіх осіб, а саме для безоплатного отримання в приватну власність земельної ділянки, діючи умисно, в порушення вимог ст. 118 Земельного кодексу України, усвідомлюючи суспільно-небезпечне діяння, при відсутності правових підстав, достовірно знаючи, що земельна ділянка, яка зазначена у викопіюванні з генерального плану, належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-КВ №038366 від 16.09.1998, подала на засідання земельної комісії Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області клопотання від ОСОБА_8 про виділення земельної ділянки разом з додатками, які виготовила, підписала та приєднала до клопотання особисто, що призвело до погодження членами земельної комісії зазначеного клопотання, та за результатами голосування останніх вирішено винести вказане клопотання на сесію Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Після чого, рішенням XXIII сесії VII скликання Бузівської сільської ради від 30.11.2017 №54 вирішено надати ОСОБА_8 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в АДРЕСА_1 за рахунок земель Бузівської сільської ради.

В подальшому, інженером-землевпорядником ТзОВ «Земельні рішення» до Офіційного електронного порталу Держгеокадастру «e.land.gov.ua» подано електронний варіант проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у власність ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 за своїм електронним цифровим підписом, який отримав висновок Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 21.08.2018 № 7197/82-18.

На підставі вказаного проекту землеустрою 09.10.2018 було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:5116 загальною площею 0,2092 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 .

Рішенням XXXV сесії VII скликання Бузівської сільської ради від 06.12.2018 № 37 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 19.12.2018 на підставі рішення Бузівської сільської ради № 37 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:5116.

Згідно висновку експерта від 21.03.2023 №1757/23-41 за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи, ринкова вартість частини земельної ділянки станом на 09.10.2018 року становить 287 173, 00 грн. (двісті вісімдесят сім тисяч сто сімдесят ти грн. 00 коп.) яка у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, згідно з п. 4 примітки до ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками, на момент вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрювана може:незаконно впливати на потерпілого та свідків;

На підставі вищевикладеного, слідчий просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Макарів Макарівського району Київської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його.

У судовому засіданні захисник та підозрювана проти вимог клопотання заперечували, просили суд відмовити в задоволенні клопотання у зв`язку з необґрунтованістю наявності ризиків, передбачених КПК України.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001506 від 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України..

Як вбачається з поданого клопотання, у вчиненні вказаних кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Макарів Макарівського району Київської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України обґрунтовується наступними доказами, які зібрані у кримінальному провадженні та долучені до поданого клопотання.

Так, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Конституція України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Досліджуючи матеріали клопотання відносно підозрюваної ОСОБА_5 суддя вважає, що клопотання не містить переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваної наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази, надавши оцінку встановленим фактам щодо особи підозрюваного, наявність ризиків у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що запобіжний захід на застосуванні якого наполягає сторона обвинувачення не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, одружена, має на утриманні малолітню дитину, працевлаштована, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001506 від 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 02.08.2024 року о 10:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_10