Справа № 756/2616/23
Номер провадження № 1-кп/756/673/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року місто Київ

Оболонський районніий суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 07.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037, у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Таллін, республіка Естонія, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України,

УСТАНОВИВ:

07.01.2023 приблизно о 13 год. 27 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , маючи умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу та реалізуючи його, перебуваючи в приміщенні кімнати №2 (спальна кімната), за допомогою сірників здійснив підпал жалюзі, які знаходились на вікні даної кімнати, внаслідок чого відбулося її загоряння та швидке розповсюдження полум`я зазначеною квартирою.

В подальшому, о 14 год. 49 хв. співробітниками Оболонського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві, які прибули за викликом, пожежу було ліквідовано.

Отже, ОСОБА_7 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 194 КК України, а саме умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Крім того, 07.01.2023, близько о 13 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні кімнати № 2 квартири АДРЕСА_3 , перешкоджаючи ОСОБА_10 у гасінні пожежі у вказаній квартирі, маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень та реалізуючи його, умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в область голови, а саме в ділянку роту, від чого потерпіла впала на підлогу.

Відповідно до висновку експерта №042/1-12-2023 від 09.01.2023 у потерпілої ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження, а саме: синці - в ділянці кута нижньої щелепи справа, в верхньо-внутрішньому квадранті правої грудної залози, на тильній поверхні лівої кисті в проекції голівки 4-ї п`ясної кістки, які відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження.

Крім того, 07.01.2023, приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні кімнати АДРЕСА_4 , перешкоджаючи ОСОБА_9 у гасінні пожежі, маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень та реалізуючи його, умисно наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в область голови, а саме в ліву частину обличчя, від чого остання впала на підлогу, після чого наніс їй приблизно 1-2 удари кулаком в праву частину тулуба та ще 1-2 удари по обличчю.

Відповідно до висновку експерта №042/1-11-2023 від 30.01.2023 у потерпілої ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження, а саме: синці - в ділянці чола справа, в лівій підочній ділянці з розповсюдженням на ліву щоку, в правій поперековій ділянці, які відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження.

Крім того, 07.01.2023, приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні кімнати АДРЕСА_4 , перешкоджаючи ОСОБА_11 у гасінні пожежі, маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень та реалізуючи його, умисно наніс ОСОБА_11 один удар носком правої ноги в область голеностопа правої ноги потерпілої, від чого вона впала на підлогу та близько 3-4 ударів кулаками правої та лівої рук в обличчя.

Відповідно до висновку експерта №042/1-13-2023 від 30.01.2023 у потерпілої ОСОБА_11 встановлено тілесні ушкодження, а саме: синці - в правій вилицевій ділянці, в ділянці горизонтальної гілки нижньої щелепи зліва, в лівій підочній ділянці, на лівій щоці, на тильній поверхні лівої кисті в проекції голівки 5-ї п`ясної кістки з розповсюдженням до нігтьової фаланги 5-го пальця, на зовнішній поверхні правого гомілково-стопного суглобу з розповсюдженням на тильну та задню поверхні стопи до плюснових кісток, які відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження.

Отже, ОСОБА_7 учинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 125 КК України не визнав, проти задоволення заявлених цивільних позовів потерпілих заперечував та повідомив, що 04.01.2023 близько 06:00 год. йому зателефонував потерпілий ОСОБА_12 , який є батьком його співмешканки ОСОБА_13 , та повідомив про погане самопочуття, попросив приїхати. Цього ж дня разом із співмешканкою, придбавши ліки, вони приїхали до квартирі АДРЕСА_3 , де мешкав ОСОБА_12 та перебували там до 07.01.2023, періодично вживаючи всі разом спиртні напої. Зранку 07.01.2023 обвинувачений знову придбав горілку, яку вони втрьох вжили, а згодом до квартири прийшла ОСОБА_9 - дружина ОСОБА_12 із сестрою ОСОБА_10 та матір`ю ОСОБА_11 забрати речі із квартири. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 залишились в коридорі квартири, а ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пройшли до великої кімнати. Перебуваючи в коридорі, ОСОБА_10 вдарила його рукою в область голови, від чого він ударився головою об стіну та нанесла йому ще декілька ударів в обличчя. Що відбувалось далі обвинувачений не пам`ятає. В період інкримінованих подій він курив, допускає, що курив в кімнаті квартири, де відбулася пожежа, але підпалювати квартиру він не мав наміру. Щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, також такого не пам`ятає.

Захисник ОСОБА_8 просив суд виправдати обвинуваченого за ст.194 ч.2 КК України, оскільки версія досудового розслідування не підтвердилась, обвинувачений не мав бажання псувати майно потерпілих, допускає, що вчинив відповідні дії не навмисно. Цивільний позов потерпілих залишити без задоволення. За вчинення кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України просив суд призначити покарання у вигляді штрафу.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення вчинені останнім, просив суд визнати ОСОБА_7 винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 200 годин громадський робіт, за ч .2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років, застосувавши ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років. З приводу цивільного позову, просив вирішити на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомила, що раніше не була знайома з обвинуваченим. Квартира АДРЕСА_3 , належить в рівних долях їй та її чоловіку ОСОБА_12 , з яким вони розлучились, в квартирі залишився мешкати він сам, але там знаходились її речі, які вона хотіла забрати. Для чого, 07.01.2023 разом з сестрою ОСОБА_10 та матір`ю ОСОБА_11 приїхали до вказаної квартири, де на той час перебували ОСОБА_13 - донька її чоловіка та ОСОБА_7 - співмешканець останньої, які перебували у стані алкогольного сп`яніння, в квартирі був безлад, багато порожніх пляшок з-під спиртних напоїв. Її чоловік ОСОБА_12 перебував у своїй кімнаті також у стані алкогольного сп`яніння. Вона з мамою та сестрою почали збирали речі, чому ОСОБА_7 та ОСОБА_13 намагалися перешкоджати, обвинувачений поводив себе агресивно, кричав, кинув на підлогу телевізор, від чого той розбився, ламав меблі та бив вікна, звинувачував її у крадіжці речей її чоловіка. Також вона почула, як ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , перебуваючи в дитячій кімнаті, обговорювали з чого складаються жалюзі на вікнах. Приблизно через декілька хвилин вона відчула запах гарі та побачила як з-під дверей гардеробної кімнати йде дим. Разом зі ОСОБА_10 вони намагалась відчинити двері до вказаної кімнати, але зсередини обвинувачений утримував двері. Але раптом вони відчинились і ОСОБА_7 наніс сестрі удар в обличчя, від якого вона впала на підлогу. Одразу обвинувачений наніс і самій ОСОБА_9 удар кулаком руки також в обличчя, вона теж впала на підлогу, а останній продовжив наносити їй удари по тулубу та голові руками. Підвівшись, ОСОБА_10 стала відтягувати ОСОБА_7 від неї та в цей момент потерпіла побачила свою матір ОСОБА_11 , що бігла по коридору з водою, щоб загасити пожежу, але обвинувачений, перешкоджаючи їй зайти в гардеробну кімнату, наніс також удар рукою по обличчю, та впала, а вони з сестрою допомагали їй. Згодом ОСОБА_9 змогла до гардеробної кімнати та побачила, що горять на вікні штори-жалюзі, вона намагалась їх загасити, але полум`я дуже швидко розповсюджувалось всією квартирою, вони викликали пожежну команду та вимушені були вибігти з квартири, а ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 з квартири винесли вже рятувальники та загасили вогонь. Квартира через пошкодження вогнем стала непридатна для проживання, крім того діями обвинуваченого їй було спричинено тілесні ушкодження, вона вимушена була звернутись до лікарні, проходила лікування, цими подіями їй завдано моральної шкоди, цивільний позов підтримує, просить задовольнити його в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомила, що раніше не була знайома з обвинуваченим 07.01.2023 разом з доньками ОСОБА_10 та ОСОБА_9 приїхали до квартира АДРЕСА_3 , де раніше мешкала остання разом з чоловіком ОСОБА_12 , щоб допомогти їй забрати свої речі, оскільки вони фактично розлучились та її донька пішла із вказаної кватири. Зайшовши в квартиру вона побачила ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_11 залишилась у великій кімнаті, а доньки намагались зібрати речі, але ОСОБА_7 перешкоджав їм, поводився агресивно. Через деякий час вона відчула запах гарі, вийшла в коридор та побачила, що ОСОБА_9 лежить на підлозі, а обвинувачений на ній і б`є її кулаками по різним частинам тіла та голові. Разом зі ОСОБА_10 вони відтягнули ОСОБА_7 від доньки, після чого вона побігла на кухню за водою щоб загасити пожежу у гардеробній кімнаті, але в коридорі її по нозі своєю ногою вдарив обвинувачений, від чого вона впала на підлогу, а він сів зверху та кулаками обох рук став наносити удари по обличчю, завдавши 4-5 ударів, поки доньки його не відтягли від неї. Піднявшись, потерпіла побачила, що в маленькій кімнаті горять штри-жалюзі, вже зайнялася стеля, було багато диму, ставало тяжко дихати, через що вона з доньками вибігли з квартири в коридор, викликали пожежників та поліцію, які і витягли з квартири ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Свій цивільний позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі, бо діями обвинуваченого їй було завдано моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що раніше не була знайома з обвинуваченим. 07.01.2023 разом з мамою ОСОБА_11 та сестрою ОСОБА_9 приїхали до квартири АДРЕСА_3 , де мешкала остання разом зі своїм чоловіком ОСОБА_12 за її речами, бо вони фактично розлучились та не жили разом. В квартирі перебували ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , знаходились вони у стані алкогольного сп`яніння та почали чинити перешкоди, не давали їм зайти в квартиру. Згодом, перебуваючи у великій кімнаті, вона почула крик, вийшла в коридор та побачила, що з маленької кімнати в кінці коридору йде дим. Разом з сестрою вони намагалися відкрити двері в кімнату, але їх зсередини утримував ОСОБА_7 , а потім різко відкрив їх та наніс їй удар кулаком в обличчя, а потім став наносити удари кулаками сестрі в обличчя та по тілу. Все ж таки вони змогли зайти в кімнату, де потерпіла побачила, що горить штора-жалюзі на вікні, яку вони намагалися потушити. Обвинувачений бігав по квартирі, крушив меблі, розбив двері, кинув на підлогу телевізор, потрощив шафу. Раптом вона почула крик матері, вибігла в коридор та побачила, що мама лежить на підлозі, на ній зверху ОСОБА_7 та наносить удари кулаками по обличчю , тулубу, в області грудей. ОСОБА_10 змогла його відтягнути та, оскільки вже було важко дихати в квартирі від диму, вони втрьох вибігли до коридору, викликали пожежну та поліцію, які вже згодом витягли звідти ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив, що 07.01.2023 запросив доньку ОСОБА_13 разом зі співмешканцем ОСОБА_7 до себе в гості за адресою АДРЕСА_5 , де вони раніше жили із дружиною ОСОБА_9 , але останнім часом вона мешкала окремо. Втрьох вони вживали спиртні напої. Із дружиною вони домовились, що вона приїде за речами 10. 01. 2023, але разом із матір`ю та сестрою приїхала в цей день, а саме 07.01.2023. Оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння, пішов до своєї кімнати та ліг спати. Що відбувалось в квартирі він не бачив, але почув запах гарі, вийшов в коридор, де побачив поліцейських та пожарних. Також він побачив, що маленька кімната згоріла, а в інших кімнатах були пошкодження від пожежі, все в диму, його речі згоріли, квартира не придатна для проживання в ній. Свій позов підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомила, що 04.01.2023 її батько ОСОБА_12 запросив приїхати до нього, оскільки погано себе почував. Разом із своїм співмешканцем ОСОБА_7 вони приїхали за місцем проживання батька, за адресою АДРЕСА_5 , де перебували до 07. 01. 2023, разом вживали спиртні напої. Цього ж дня, близько 12:00 год. прийшла ОСОБА_9 разом зі своєю матір`ю та сестрою щоб забрати речі. Її батько сидів у великій кімнаті, там же перебувала мати ОСОБА_9 , а остання та її сестра ходили по квартирі, намагаючись забрити речі батька. ОСОБА_7 перешкоджав їм в цьому, бігав по коридору та кричав, аж раптом свідок вийшла в коридор, де побачила як ОСОБА_9 та її сестра б`ють його ногами. Її батько хотів захистити ОСОБА_7 , однак мати ОСОБА_9 вдарила його чимось по голові, а потім нанесла удар і самій ОСОБА_13 , від чого кров залила обличчя. Через деякий час почалась пожежа з маленької кімнати, чи заходив туди обвинувачений вона не бачила.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомив, що 07.01.2023 через чергову частину було отримано виклик про пожежу в будинку, точної адреси не пам`ятає, по АДРЕСА_6 , де з вікна квартири на 5 поверсі побачили відкрите полум`я. Піднявшись до квартири, двері якої були відкриті, розпочали гасіння пожежі, було багато диму, центр горіння був в дальній лівій кімнаті. З квартири вони вивели двох чоловіків та жінку, всі вони були в стані алкогольного сп`яніння. Найстарший чоловік ходив та казав, що квартиру підпалили.

Стороною обвинувачення суду було надано наступні докази:

-протокол огляду місця події від 07.01.2023, разом з фотознімками, відповідно до якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_3 (т.2 а. п. 6-22)

- постанова Оболонського УП ГУНП у м. Києві про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів від 08.01.2023 (т. 2 а. п. 23-25);

-копія карти виїзду швидкої медичної допомоги (форма №110/о) від 07. 01. 2023 за №3733 А1 до ОСОБА_9 та довідка щодо встановлених тілесних ушкодженнях від 07. 01. 2023 (т. 2 а. п. 38. 40);

- копія карти виїзду швидкої медичної допомоги (форма №110/о) від 07. 01. 2023 за №3733 до ОСОБА_11 та довідка щодо встановлених тілесних ушкодженнях від 07. 01 2023 (т. 2 а. п.50,51) ;

-висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № СЕ-042/1-11-2023 від 30.01.2023, яким встановлено, що ОСОБА_9 завдано тілесних ушкоджень, а саме: синці - в ділянці чола справа, в лівій підочній ділянці з розповсюдженням на ліву щоку, в правій поперековій ділянці, які відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження (т. 2 а. п. 41-45 );

-висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № СЕ-042/1-13-2023 від 30.01.2023, яким встановлено, що ОСОБА_11 завдано тілесних ушкоджень, а саме: синці - в правій вилицевій ділянці, в ділянці горизонтальної гілки нижньої щелепи зліва, в лівій підочній ділянці, на лівій щоці, на тильній поверхні лівої кисті в проекції голівки 5-ї п`ясної кістки з розповсюдженням до нігтьової фаланги 5-го пальця, на зовнішній поверхні правого гомілково-стопного суглобу з розповсюдженням на тильну та задню поверхні стопи до плюснових кісток, які відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження (т. 2 а. п. 52-56);

- висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № СЕ-042/1-12-2023 від 30.01.2023, яким встановлено, що ОСОБА_10 завдано тілесних ушкоджень, а саме: синці - в ділянці кута нижньої щелепи справа, в верхньо-внутрішньому квадранті правої залози, на тильній поверхні лівої кисті в проекції голівки 4-ї п`ясної кістки, які відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження (т. 2 а. п. 151-154);

-протокол прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 27.01.2023, згідно якого 07.01.2023, близько 13:30 год., за адресою: АДРЕСА_5 , чоловік на ім`я Арсеній здійснив підпал вказаної квартири та наніс декілька ударів кулаком в обличчя (т. 2 а. п. 154а-154б);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.01.2023, згідно якого ОСОБА_9 з чотирьох представлених фотознімках, впізнала на фотознімку № 4, особу, яка була причетна до подій, які мали місце 07.01.2023, за наступними ознаками: форма обличчя, форма носа, підборіддя та сукупність зовнішніх ознак. Згідно із довідкою до протоколу впізнання під номером 4 зображено ОСОБА_7 , а інші особи чоловічої статі були підібрані довільному порядку з БД «АРМОР» (т. 2 а. п. 34-37);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.01.2023, згідно до якого ОСОБА_11 з чотирьох представлених фотознімках, впізнала на фотознімку № 2, який був причетний до подій, які мали місце 07.01.2023, за наступними ознаками: форма обличчя, форма підборіддя, форма очей та сукупність зовнішніх ознак. Згідно із довідкою до протоколу впізнання під номером 4 зображено ОСОБА_7 , а інші особи чоловічої статі були підібрані довільному порядку з БД «АРМОР» (т. 2 а. п. 46-49);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.01.2023, згідно до якого ОСОБА_10 з чотирьох представлених фотознімках, впізнала на фотознімку № 3, який був причетний до подій, які мали місце 07.01.2023, за наступними ознаками: форма обличчя, форма носа, губ, підборіддя та сукупність зовнішніх ознак. Згідно із довідкою до протоколу впізнання під номером 4 зображено ОСОБА_7 , а інші особи чоловічої статі були підібрані довільному порядку з БД «АРМОР» (т. 2 а. п. 57-60);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.01.2023, згідно до якого ОСОБА_15 з чотирьох представлених фотознімках, впізнав на фотознімку № 3, який був причетний до подій, які мали місце 07.01.2023, за наступними ознаками: форма обличчя, форма очей, форма носу, губ та підборіддя, та сукупність зовнішніх ознак. Згідно із довідкою до протоколу впізнання під номером 4 зображено ОСОБА_7 , а інші особи чоловічої статі були підібрані довільному порядку з БД «АРМОР» (т. 2 а.п. 65-68) ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.01.2023, згідно до якого ОСОБА_14 з чотирьох представлених фотознімках, впізнав на фотознімку № 2, який був причетний до подій, які мали місце 07.01.2023, за наступними ознаками: форма обличчя, форма підборіддя та носу, та сукупність зовнішніх ознак. Згідно із довідкою до протоколу впізнання під номером 4 зображено ОСОБА_7 , а інші особи чоловічої статі були підібрані довільному порядку з БД «АРМОР» (т. 2 а. п. 69-72);

- звіт Головного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям та заходів цивільного захисту Оболонського РУ ГУ ДСНС України у м.Києві ОСОБА_16 , про причину виникнення пожежі у житловій квартирі АДРЕСА_3 , яка сталася 07.01.2023 з фотознімками, відповідно до якого ймовірною причною пожежі є занесення стороннього джерела запалювання без охнак спеціальної підготовки (підпал) (т. 2 а. п. 73-83);

- акт комісії Оболонського РУГУ ДСНС України у м. Києві від 07.01.2023 про пожежу за адресою АДРЕСА_5 , відповідно до якого під зафіксовано пожежу та її наслідки за вказаною адресою (т. 2 а. п. 84);

- протокол огляду місця події від 25.01.2023, відповідно до якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_3 та виявлено наслідки пожежі (т. 2 а. п. 102-105);

- висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-23/2544-ПТ від 02.02.2023 з фотознімками, згідно якого причиною виникнення пожежі, що сталася 07.01.2023 приблизно 13 год. 24 хв. за адресою: АДРЕСА_5 , є займання горючих матеріалів в зоні осередку пожежі, внаслідок дії на них стороннього, малокалорійного джерела запалювання (т. 2 а. п. 107-144);

- протокол прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 27.01.2023 згідно якого 07.01.2023, близько 13:30 год., за адресою: АДРЕСА_5 , чоловік на ім`я Арсеній, який здійснив підпал вказаної квартири, наніс декілька ударів кулаком в обличчя (т. 2 а. п. 144а-144б);

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.01.2023 за участю ОСОБА_10 з додатком до протоколу - відеозаписом на DVD-R диску, яким зафіксовано обставини вчиненого кримінального правопорушення (т. 2 а. п. 145-150) ;

- висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 042-311-2023 від 22.02.2023, згідно якого, враховуючи характер та локалізацію, виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, дані протоколу проведення слідчого експерименту за її участю від 28.01.2023, експерт дійшов висновку, що виявлені у неї тілесні ушкодження могли утворитись при умовах та у спосіб на які вона вказує, що не суперечить об`єктивним судово-медичним даним (т. 2 а. п. 151-154);

- протокол проведення слідчого проведення слідчого експерименту від 28.01.2023 за участю ОСОБА_9 з додатком до протоколу - відеозаписом на DVD-R диску, яким зафіксовано обставини вчиненого кримінального правопорушення (т. 2 а. п. 155-160);

- висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 042-309-2023 від 22.02.2023, згідно якого, враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, дані протоколу проведення слідчого експерименту за її участю від 28.01.2023, експерт дійшов висновку, що виявлені у неї тілесні ушкодження могли утворитись при умовах та у спосіб на які вона вказує, що не суперечить об`єктивним судово-медичним даним (т. 2 а. п. 161-165);

- протокол прийняття заяви ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 27.01.2023 згідно якого 07.01.2023, близько 13:30 год., за адресою: АДРЕСА_5 , чоловік на ім`я Арсеній здійснив підпал вказаної квартири, наніс декілька ударів кулаком в область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження (т. 2 а. п. 165а-165б) ;

- протокол проведення слідчого проведення слідчого експерименту від 28.01.2023 за участю ОСОБА_11 з додатком до протоколу - відеозаписом на DVD-R диску, яким зафіксовано обставини вчиненого кримінального правопорушення (т. 2 а. п. 166-170);

- висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 042-310-2023 від 22.02.2023, згідно якого, враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, дані протоколу проведення слідчого експерименту за її участю від 28.01.2023, експерт дійшов висновку, що виявлені у неї тілесні ушкодження могли утворитись при умовах та у спосіб на які вона вказує, що не суперечить об`єктивним судово-медичним даним (т. 2 а. п. 171-175);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 07.01.2023, згідно якого 07.01.2023 о 14:55 год. у АДРЕСА_7 , на східневому майданчику, працівниками Оболонського УП ГУНП в м.Києві було затримано ОСОБА_7 , під час проведення особистого обшуку затриманого, було виявлено та вилучено: упаковку сірників з надписами ТОВ «Українська сірникова фабрика» у кількості 7 штук, мобільний телефон марки «Nokia» у корпусі сірого кольору (т. 2 а. п. 85-91);

- постанова звільнення особи з під варти від 08.01.2023, згідно якої ОСОБА_7 о 14:50 год. 08.01.2023 звільнено з-під варти (т. 2 а. п. 96);

- постанова про об`єднання кримінальних проваджень від 27.01.2023, згідної якої матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях за №0000111 від 27.01.2023, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, №0000112 від 27.01.2023, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - об`єднано в одне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000111 (т. 2 а. п. 176-177);

- постанова про об`єднання кримінальних проваджень від 27.01.2023, згідно якої матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях за №0000037 від 07.01.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, за №000111 від 27.01.2023, за ознаками вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 125 КК України - об`єднано в одне провадження, яке ч.1 ст.125 КК України, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000037 (т. 2 а. п. 178-180);

- матеріали, що характеризують особу ОСОБА_7 (т. 2 а. п. 181-185)

Стороною захисту суду докази не надавались.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість неможливість використання інших доказів.

Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Інші документи ( постанови про визнання речовими доказами, про об`єднання матеріалів кримінального провадження, дані, що характеризують обвинуваченого), які надані стороною обвинувачення не є доказами, а лише процесуальними рішеннями, відомостями, що характеризують особистість обвинуваченого чи інші рішення, які вирішують певні процедурі питання досудового розслідування, встановлюють чи визначають певні процесуальні статуси, або їх затверджують. Тому суд їх не оцінював відповідно до положень ст. 94 КПК України.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом також установлено, що надані державним обвинуваченням докази, є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Так, під час досудового розслідування та судового розгляду потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надавались послідовні, логічні, переконливі та стабільні показання, які не мають істотних суперечностей як між собою так і з іншими доказами, відповідно до яких саме обвинуваченим ОСОБА_7 їм було завдано тілесних ушкоджень, а також, що саме його цілеспрямовані дії призвели до пошкодження майна через вчинений ним підпал. На думку суду відсутні підстави вважати показання, надані вказаними потерпілими недостовірними, підстав обмовляти обвинуваченого у потерпілих та свідків судом не встановлено. Щодо потерпілого ОСОБА_12 , його показання не протирічать показанням інших потерпілих, наданих стороною обвинувачення доказам, та оцінюються судом з огляду на його стан під час вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а саме стан алкогольного сп`яніння, отже не визнаються судом недостовірними.

Щодо позиції сторони захисту, саме показань обвинуваченого ОСОБА_7 , суд сприймає їх як спосіб захисту та акими, що спрямовані на уникнення останнім кримінальної відповідальності, оскільки вони були спростовані показаннями потерпілих, свідка, та іншими доказами, які суд безпосередньо сприймав під час судового засідання, що узгоджуються між собою і не викликають у суду сумнівів.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_13 , яка є співмешканкою обвинуваченого, а також під час подій кримінальних правопорушень перебувала у стані алкогольного сп`яніння, шо не заперечувала і сама під час надання показань в судовому засіданні, суд визнає їх недостовірними, такими, що спростовуються іншими доказами, які суд визнав належними, допустимими та достатніми для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 .

При доведеності винуватості ОСОБА_7 поза розумним сумнівом, суд відповідно до ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» враховує правову позицію Верховного суду, викладену у справі № 712/13361/15 (провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387) у постанові від 12 червня 2018 року, від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445). Зокрема при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК.

Отже, відповідно до ст. 17 КПК України - поза розумним сумнівом, оцінивши надані докази в порядку ст. 94 КПК України, суд констатує, що стороною обвинувачення доведено вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, та передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

Вивченням обставин провадження, оцінкою особистості ОСОБА_7 , установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього.

Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать показання ОСОБА_7 у судовому засідання, останній не визнав свою винуватість, повідомив, що не пам`ятає обставин подій. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_5 , уважає наявність такої обставини, що обтяжують покарання, - є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого вік та оголошеної під час судових дебатів.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відноситься до категорій кримінальних проступків (ч.1 ст.125 КК України), тяжких (ч. 2 ст.194 КК України), відповідно до ст. 12 КК України, їх вид, суспільну небезпечність, наслідки вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, що завдана моральна шкода обвинуваченим не відшкодована, а також відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, але не працює, не має законного джерела доходу, вину не визнав, у вчиненому не розкаявся, а отже покарання слід призначити за ч.1 ст. 125 КК України - у вигляді 200 годин громадський робіт, за ч.4 ст.194 КК України - у виді позбавлення волі на 3 роки. На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Призначення ОСОБА_7 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а й здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення волі хоча і є винятковим, але застосовується щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

У рамках даного кримінального провадження потерпілими ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 подано цивільні позовні заяви до відповідача ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, зокрема шляхом стягнення з ОСОБА_7 по 100 000 гривень, які судом прийнято до розгляду в кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги до ОСОБА_7 позивачі посилаються на те, що відповідно до статей 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України їм було завдано діями ОСОБА_7 моральної шкоди, яка полягає в фізичному болю та душевних стражданнях, яких вони зазнали внаслідок вчинення злочину та в зв`язку з виникненням пожежі в квартирі, а розмір шкоди ними оцінено виходячи з сукупності негативних наслідків, які настали для них, характеру та обсягу душевних страждань, вимушених змін у житті.

Оцінюючи наведене суд виходить з того, що вирішуючи цивільну позовну заяву в рамках кримінального провадження, суд надає оцінку висунутому обвинуваченню, а саме повинен встановити винуватість поза розумним сумнівом, а в частині вирішення цивільного позову, виходить з загальних принципів цивільного судочинства - змагальності сторін.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Із Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», вбачається, що п.5 передбачено, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Оцінюючи вимоги позивача про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід виходити з того, що сам обвинувачений в судовому засіданні заперечував факт спричинення потерпілим моральної шкоди, не визнав суму позову, та не вважає за необхідне відшкодувати завдану ним шкоду.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що цивільні позови потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягають частковому задоволенню, а саме позов потерпілої ОСОБА_9 - на суму 50 тис. грн. , позов потерпілої ОСОБА_11 - на суму 20 тис. грн. позов потерпілого ОСОБА_12 - на суму 30 тис. грн.

Крім того, у рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 було затримано 07.01.2023 у порядку ст. 208 КПК України, а постановою слідчого від 08.01.2023 його було звільнено з під варти. Указане свідчить, що слід зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 починаючи з 07.01.2023 до 08.01.2023, виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України, одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Крім того, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2023 до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який діяв до 10.03.2023. Отже, в якості відбутого покарання за цим вироком, слід зарахувати строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 , починаючи з 16.01.2023 до 10.03.2023, виходячи з того, що відповідно до ч.7 ст. 72 КК України, три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Ураховуючи те, що сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченої.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертиз, підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 127-129, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України - в виді 200 (двісті) годин громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 194 КК України - в виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Зарахувати в якості відбутого за цим вироком покарання, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 07.01.2023 до 08.01.2023, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 , починаючи з 16.01.2023 до 10.03.2023, виходячи з того, що відповідно до ч.7 ст. 72 КК України, три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з дня його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Цивільний позов ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 , в якості відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням 30 (тридцять) тисяч грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 , в якості відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням 50 (п`ятдесят) тисяч грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 , в якості відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням 20 (двадцять) тисяч грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № 042/1-11-2023 від 30.01.2023 у сумі 1198 грн 00 коп.; на проведення експертизи № 042/1-13-2023 від 30.01.2023 у сумі 1998 грн 00 коп., на проведення експертизи № 042/1-12-2023 від 09.01.2023 у сумі 1134 грн 00 коп., на проведення експертизи № СЕ-19/111-23/2544-ПТ від 02.02.2023 у сумі 7173 грн 64 коп.; на проведення експертизи № 042-311-2023 від 22.02.2023 у сумі 1998 грн 00 коп.; на проведення експертизи № 042-309-2023 від 22.02.2023 у сумі 1998 грн 00 коп.; на проведення експертизи № 042-310-2023 від 22.02.2023 у сумі 1998 грн 00 коп., на користь держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 16.01.2023, на недопалок з кімнати №2, фрагмет жалюзі з кімнати №2, упаковку сірників з надписом «Українська сірникова фабрика», в якій знаходиться 7 сірників, які передано відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м.Києві та знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1