Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2864/14-к
Провадження № 1-кп/945/5/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

потерпілої ОСОБА_4 ;

представника потерпілого ОСОБА_5 ;

захисника ОСОБА_6 ;

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2014 року за № 0000778 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Очакова, громадянина України, працюючого тестувальнимком програмного забезпечення у ПП Лисенко, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

встановив:

02 грудня 2014 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2021 кримінальне провадження № 480/2864/14-к розподілено головуючому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2021 року кримінальне провадження № 480/2864/14-к за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України прийнято до провадження судді ОСОБА_1 та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2023 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України призначено до судового розгляду.

Судом здійснювався судовий розгляд кримінального провадження: досліджувалися письмові документи, допитувався потерпілий, залучався захисник обвинуваченому, стороною захисту неодноразово заявлялися відводи головуючому судді.

Під час судового засідання вказаного кримінального провадження захисник звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника та надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Потерпілий та його представник не заперечували проти клопотання сторони захисту, залишили вирішення цього питання на розсуд суду.

Заслухавши у судовому засіданні сторін кримінального провадження, розглянувши клопотання, суд дійшов такого.

ОСОБА_7 , відповідно до обвинувального акта, висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Так, 2 серпня 2014 року приблизно 09 години обвинувачений ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «АЗЛК 21412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у світлий час доби, при нормальній видимості, та рухався по автодорозі Т-1507 «Велика Корениха - Кам`янка - Очаків» зі сторони міста Очакова в напрямку міста Миколаєва. У цей же час у зустрічному для нього напрямку, по своїй смузі руху, рухався технічно несправний, але працездатний автомобіль «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , в салоні якого перебували пасажири: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Технічна несправність автомобіля «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , полягала у встановленні на передню вісь автомобіля шин різних моделей з різними малюнками протектора, що являється порушенням п. 31.4.5 «г» Правил дорожнього руху України.

При проїзді 5 км+200 м. вказаної автодороги водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху ліворуч не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не обрав безпечної швидкості руху свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 померла, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Частинами 1, 4 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку (частини 2, 3, 4, 5 статті 288 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1-3 статті 49 Кримінального кодексу України (в редакції Закону, який діяв на час вчинення діяння) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 8 від 23.12.2005 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у порушенні правил дорожнього руху 02 серпня 2014 року, що спричинило смерть ОСОБА_9 , та завдало середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тобто у вчиненні злочину, який за ступенем тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України (у редакції Закону, який діяв на час вчинення діяння), відноситься до тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який (у редакції Закону, який діяв на час вчинення діяння) передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Отже, під час судового розгляду кримінального провадження 25 вересня 2024 року минуло більше ніж десять років з дня вчинення 02 серпня 2014 року злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 .

Крім цього, відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостістаном на 23.09.2024 відомості щодо наявності незнятої чи непогашеної судимості відносно ОСОБА_7 відсутні.

З викладеного слідує, що обвинувачений ОСОБА_7 іншого злочину не вчинив, ухилення від слідства та суду не допускав.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання захисника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає закриттю з нереабілітуючої підстави, у зв`язку з закінченням строків давності.

У кримінальному провадженні заявлений цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради міста Миколаєва про стягнення з ОСОБА_7 витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 у сумі 10261 грн. 83 коп.

У кримінальному провадженні заявлений цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальної шкоди у розмірі 66858 грн. 73 коп., а також з ОСОБА_7 моральної шкоди у сумі 1000000 грн. 00 коп.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

За викладених обставин, суд вважає, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільні позови у кримінальному провадженні не підлягають вирішенню по суті, а вимоги прокурора та потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, і прокурор та потерпілий у судовому засіданні не заперечували проти залишення поданих цивільних позовів без розгляду.

І така позиція суду узгоджується з позицією, викладеною у постанові ККС ВС від 23 червня 2022 року у справі № 204/2626/21.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів на суму 1844 грн. 70 коп.; на суму 983 грн. 84 коп., на суму 2951 грн. 52 коп., на суму 1967 грн. 68 коп, а усього на суму 7747 грн. 74 коп., які підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .

І така позиція суду узгоджуються з позицією, викладеною у постанові ККС ВС від 01 лютого 2024 року у справі № 930/497/23, щодо того, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Речовим доказом у кримінальному провадженні визнано автомобіль АЗЛК 21412, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Так, у матеріалах кримінального провадження є копія рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2019 року (т. 4, а. к. п. 120-123), з якої слідує, що автомобіль Форд, НОМЕР_2 , та автомобіль М2141, НОМЕР_3 , визнані безхазяйними та непридатними до використання. Постановлено визнати за Державним підприємством МВС України Інформ-Ресурси право на утилізацію залишків даних транспортних засобів шляхом реалізації на металобрухт.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення щодо речових доказів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 вже вирішено.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 286, 288 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000778, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов прокурора, в інтересах держави, в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради міста Миколаєва до ОСОБА_7 про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 у сумі 10261 грн. 83 коп., - залишити без розгляду.

Роз`яснити прокурору право на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальної шкоди у розмірі 66858 грн. 73 коп., а також з ОСОБА_7 моральної шкоди у сумі 1000000 грн. 00 коп. - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_10 (прізвище після укладання шлюбу - ОСОБА_12 ) право на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 7747 грн. 74 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1