УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000470 внесеного до ЄРДР 24.05.2024, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000470 від 24.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку із чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, у травні 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у місті Вінниці, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи пропозицію зайняття збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, шляхом розміщення «закладок» на території Вінницького району Вінницької області, на що останній погодився за грошову винагороду, яку він буде розповсюджувати, тим самим вступивши у злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 23.05.2024, перебуваючи в місті Вінниці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, отримав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, в розфасованому вигляді, тим самим, незаконно придбавши особливо небезпечну психотропну речовину, яку зберігав з метою її подальшого збуту шляхом розповсюдження у вигляді «закладок» у фасованому виді. Продовжуючи реалізацію протиправного умислу, направленого на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, 23.05.2024, приблизно о 22 год. 20 хв., ОСОБА_4 рухався на автомобілі марки «Chery» моделі «Elara», державний номерний знак НОМЕР_1 , де на відрізку автомобільної дороги М-21 118 км. + 500 м., що у АДРЕСА_1 , зупинений працівниками поліції, за порушення ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушення правил користування ременями безпеки. На запитання працівників поліції про наявність заборонених речовин, останній, усвідомлюючи, що його дії спрямовані на зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, будуть викриті, повідомив, що у вказаному автомобілі наявні поліетиленові пакунки з особливо небезпечною психотропною речовиною, яку він мав намір збувати на території Вінницького району Вінницької області шляхом розповсюдження «закладок».

Під час проведення, 24.05.2024 з 05:05 год. по 08:30 год., обшуку у вищевказаному автомобілі ОСОБА_4 вилучено 202 (двісті два) полімерні згортки, обгорнуті клейкою стрічкою жовтого кольору із порошкоподібною речовиною білого кольору, а також полімерний пакет із порошкоподібною речовиною рожевого кольору, які останній зберігав з метою збуту шляхом розміщення закладок по території Вінницького району, Вінницької області.

Окрім цього, 24.05.2024, під час проведення огляду місця події в період часу з 10:02 год. по 12:16 год., на ділянці лісового масиву, що знаходиться неподалік мийки самообслуговування «Мий Сам», що розташований по вул. Житомирське шосе, 5, м. Вінниця, виявлено розміщені ОСОБА_4 згортки, підготовлені для подальшого збуту, які він розташував у вище зазначеному місці, та в подальшому вилучено п`ять поліетиленових пакетів, обмотані клейкою стрічкою, підготовлені для подальшого збуту, в середині яких містилася порошкоподібна речовина.

Відповідно до висновку експерта від 24.05.2024 надано на експертизу порошкоподібна речовина містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 24 травня 2024 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Чуків Немирівського району Вінницької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше судимому,

02.02.2021 Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом обшуку від 24.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 24.05.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вінницьким міським судом Вінницької області, 25.05.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 23 липня 2024 року.

Двомісячний строк досудового слідства у провадженні закінчується 24.07.2024, однак завершити досудове слідство до вищевказаного терміну не представляється можливим, оскільки для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, необхідно всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини вчинення підозрюваним дій, які інкримінуються йому як злочинні, та надати їм належну правову оцінку.

Зокрема в рамках даного провадження необхідно провести наступні слідчі та процесуальні дії, що потребують додаткового часу:

- Завершити проведення негласних слідчих розшукових дій.

- Отримати висновок судової експертизи матеріалів речовин та виробів.

- Повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру;

- продовжити строк обраного запобіжного заходу у тримання під вартою;

виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення вищевказаних процесуальних та слідчих дій має важливе значення для повного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження, отримання належних та допустимих доказів, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення в передбачені кримінально процесуальним законодавством строки.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненими кримінальними правопорушеннями, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань, кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для продовження застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри, а також наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, зокрема:

1) переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний свою винну визнає, однак, внаслідок суспільної небезпечності дій ОСОБА_4 є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може ухилитися від органу досудового розслідування та суду, залишивши район, область та межі держави, де він проживає, що у свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового розслідування, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків. Відповідно ризик переховування обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для ОСОБА_4 наслідками, зокрема суворістю передбаченого покарання, оскільки вчинив умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

2) незаконного впливу підозрюваного на свідків кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може здійснювати вплив на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні з метою подальшого уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останні проживають в межах одного населеного пункту.

Так, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії щодо свідків, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Тому такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

3) вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки останній офіційно не працевлаштований та не навчається, немає постійного заробітку та доходу, не одружений, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та те, що такого роду діяльність ОСОБА_4 є його своєрідним джерелом доходу.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу обвинуваченого, його репутацію та соціальні зв`язки;

2) особиста порука, оскільки у ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього в суд на першу вимогу;

3) застава, оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів, а в разі сплати застави іншою особою він зможе продовжити злочинну діяльність чи переховуватися від суду.

4) домашній арешт, враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу, так як даний запобіжний захід не запобігає доступу підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, в тому числі із свідками у кримінальному провадженні, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому етапі.

Звертаючись із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, репутацію підозрюваного, те що він офіційно не працевлаштований та не навчається, немає постійного заробітку та доходу, не одружений, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність стійкий соціальних зв`язків, конкретні обставини вчинення злочинів, а саме вчинення його проти прав кожного на охорону здоров`я, в тому числі і від негативного впливу на організм людини наркотичних та речовин, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, з урахуванням особи підозрюваного, конкретних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, а також враховуючи міру покарання, яка може бути застосована до підозрюваного в разі доведеності його вини позбавлення волі на строк до 10 років та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення вважає доцільним застосувати заставу до ОСОБА_4 , у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (242 240 гривень), що відповідає меті застосування запобіжного заходу. Саме такий розмір застави, на думку сторони обвинувачення, слугуватиме достатнім стимулюючим фактором, який підозрюваний та/або заставодавець боявся б втратити у разі невиконання покладених процесуальних обов`язків.

За таких обставин та беручи до уваги, що вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 199 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, оскільки вчинено тяжкий злочин, по справі необхідно провести слідчі дії, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти продовження строку тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований.

Не дивлячись на вищенаведене органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою закінчується 23.07.2024. Разом з тим, по кримінальному провадженню залишилося виконати ряд слідчих дій. Строк досудового розслідування кримінального продовжено до 23.08.2024.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого правопорушення, з санкцією до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також те, що кримінальне правопорушення по якому повідомлено підозру вчинено в сфері незаконного обігу, збуту наркотичних засобів, тому слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою підозрюваного не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає термін продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування є обґрунтованим.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що заставу визначеною ухвалою слідчого судді від 05.04.2024 слід залишити без змін у тому ж розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 36 (тридцять шість) днів, тобто до 23 серпня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Заставу визначену ухвалою слідчого судді від 25.05.2024 залишити без змін у тому ж розмірі.

Строк дії ухвали визначити до 23 серпня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя