Провадження № 1-кс/742/1814/24
Єдиний унікальний № 742/6372/24
УХВАЛА

11 листопада 2024 року місто Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.206, ст..255 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність службової особи Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 24.10.2024, про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.206, ст.255 КК України, яка була отримана 24.10.2024.

Свою скаргу мотивує тим, що ОСОБА_3 є матір`ю дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням суду місце проживання якої визначено з матір`ю. Проте, дитина на теперішній час перебуває у батька ОСОБА_5 та баби ОСОБА_6 .

22.10.2024 ОСОБА_3 зателефонували зі школи і повідомили, що дитина не з`явилася до школи у зв`язку з хворобою. Вона відразу зателефонувала до ОСОБА_6 , проте у розмові остання нічого не повідомила про стан здоров`я дитини, а коли ОСОБА_3 приїхала до тимчасового перебування дитини, то баба не допустила її до ОСОБА_7 , про стан здоров`я дитини їй, як матері, на даний час нічого не відомо. Ситуація яка склалася, може свідчити про те, що дитина перебуває у небезпеці, або за вказівкою ОСОБА_6 прогулює школу, чим перешкоджає нормальному розвитку та навчальному процесу дитини, тому ОСОБА_3 24.10.2024 була змушена звернутися до Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області з відповідною заявою про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.206, ст.255 КК України. Станом на дату подання скарги в порядку ст.303 КПК України слідчим відділення поліції Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені, досудове розслідування не розпочате, у зв`язку з чим і подано відповідну скаргу.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, проте надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, скаргу просить задовольнити, а також долучила до матеріалів скарги довідку від 24.05.2024 про розшук ОСОБА_5 , який є батьком дитини.

Представник Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та докази на її обґрунтування, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Частиною 2 ст. 3 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом офісу Генерального прокурора України № 298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленням (заявою) є саме наявність у цьому повідомленні обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа №761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2024 та 24.10.2024 ОСОБА_3 зверталася до Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області з відповідною заявою про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України (а.с.5-6). Остання заява ОСОБА_3 була зареєстрована Прилуцьким РВП ГУНП у Чернігівській області 24.10.2024 за №14185. Проте, у поданій скарзі ОСОБА_3 посилається на вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.206, ст.255 КК України. Вчинення вказаних у скарзі кримінальних правопорушень взагалі не зрозуміло яким чином стосуються ситуації, стосовно неповнолітньої дитини.

Згідно довідки від 24.05.2024, виданої О/у ВКП Оболонського УП ГУНП в м.Києві вбачається, що 31.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вироку Чернігівського апеляційного суду, був оголошений в розшук ОРС «РОЗШУК» № 05-972 від 29.10.2024 року за ст.289 ч.3 КК України.

Відповідно до інформації заступника начальника відділу Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 11.11.2024 вбачається, що до Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області надійшло ряд звернень від ОСОБА_3 , яка скаржиться на те, що її мати ОСОБА_6 та колишній чоловік ОСОБА_5 перешкоджають у спілкуванні з неповнолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишила місце проживання та відмовляється повертатися додому.

Дані матеріали були зареєстровані до ЄО Прилуцького РВП за № 13996 від 21.10.2024, № 14150 від 23.10.2024 та № 14185 від 24.10.2024, та на даний час перебувають на розгляді у секторі ювенальної превенції відділу превенції Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, і на даний час триває подальша перевірка, відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Відомості до ЄРДР за вище вказаними зверненнями ОСОБА_3 слідчим відділом Прилуцького РВП не вносилися за відсутності підстав.

Отже, з вище наведеного вбачається, що посадовими особами Прилуцького районного відділу поліції були повністю виконані положення ч. 4 ст. 214 КПК України.

Виходячи зі змісту положень ст. 214 КПК України, саме слідчий або прокурор наділені повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань не можуть бути внесені всі без винятку повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, ці відомості мають бути перевірені слідчим або прокурором, щоб гарантувати кожній особі захист від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є кримінальними правопорушеннями та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторони, кваліфікуючі ознаки та інше.

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

У поданій заяві ОСОБА_3 ставить питання про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.146 КК України.

На думку слідчого судді, у скарзі, яка була подана на підставі її заяви від 24.10.2024 до Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області, нею викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки це повідомлення не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення, а також, ніяким чином ОСОБА_3 не доведено належними та допустимими доказами по справі.

Категорично невірним є тлумачення скаржником вимог кримінального процесуального закону в тій частині, що правоохоронні органи зобов`язані вносити будь-які відомості та щодо будь-яких осіб до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не перевіряючи обґрунтованість та доведеність повідомлених обставин.

Прийняття та реєстрація заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не є тотожним поняттю внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Кожне повідомлення про вчинення кримінального правопорушення має бути обґрунтованим та підтвердженим тими доказами, які достатні на етапі вирішення питання про наявність чи відсутність ознак можливого вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке у подальшому можуть бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Без дотримання цих вимог будуть порушені права громадян, які будуть беззахисними перед безпідставними та непідтвердженими звинуваченнями.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Проте, у справі «Мельник проти України» Європейський суд наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Таким чином, зважаючи на вище викладене, оскільки заява ОСОБА_3 була прийнята та зареєстрована; відповідно до листа відділу поліції від 11.11.2024 її було розглянуто та викладені у ній доводи були перевірені, відповідні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, оскільки не має достатніх підстав для цього, а інших доказів ОСОБА_3 суду про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 не надано, тому слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.110, 303-307, 309, ч.2 ст.376 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.206, ст..255 КК України - відмовити.

Повний текст ухвали оголошено 12.11.2024 року о 16 год 40 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9