УХВАЛА

14 листопада2024 року

м. Київ

справа № 225/1259/23

провадження № 51-4685 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2024 року,

установила:

Захисник звертався з касаційною скаргою на згадані судові рішення. Подану скаргу через її невідповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) від 21 жовтня 2024 року було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. У рішенні Суду також було зазначено, у чому саме полягали допущені недоліки скарги, і роз`яснено, що у разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

У межах наданого строку ОСОБА_4 повторно звернулась до суду касаційної інстанції. Однак, як убачається зі змісту нового звернення, при його поданні не усунуто недоліків, на які вказував Суд в ухвалі від 21 жовтня 2024 року та котрі стосувались змістової частини звернення.

Беручи до уваги правила п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути авторці на таких підставах.

Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.

У юридичному аспекті касаційна скарга - це документ, який перевіряється і розглядається Судом із урахуванням ч. 2 ст. 433 КПК, тобто насамперед у межах позиції скаржника та її правового обґрунтування, що впливає на остаточне рішення за результатами касаційного провадження. Тому в ст. 427 цього Кодексу законодавець установив до змісту скарги конкретні вимоги, наслідком недодержання яких є повернення поданої скарги.

За положеннями згаданої статті в скарзі має бути зазначено правове обґрунтування вимоги, у чому саме полягає незаконність оспорюваних рішень, допущення судами попередніх інстанцій таких порушень норм права, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК слугують підставами для скасування або зміни судових рішень в порядку касаційної процедури.

Однак цього не було враховано.

Так, у новій скарзі, її авторка, заявляючи вимогу про скасування судових рішень і закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, не наводить обґрунтування допущення місцевим судом таких порушень норм права, котрі з урахуванням установлених у справі фактів є істотними і зумовлюють обов`язкове скасування вироку на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ст. 438 КПК. Доводи скаржниці зводяться до цитування ч. 3 ст. 373 вказаного Кодексу, тез про недодержання статей 94, 369 КПК, а також про незаконність вироку через неповноту розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не є предметом ревізії суду касаційної інстанції (статті 433, 438 КПК).

Разом із цим попри те, що вирок переглядався в апеляційному порядку нова скарга не містить аргументів, які би свідчили про незаконність ухвали та її невідповідність вимогам статей 370, 419 КПК. Замість зазначення у чому саме полягають істотні порушення в юридичній ситуації в конкретному кримінальному провадженні, захисник обмежився посиланням на вказані статті та ст. 2 КПК і виснував про недодержання їх, не наведення в оспорюваній ухвалі переконливих відповідей на доводи сторони захисту.

Таким чином у касаційній скарзі по суті не викладено обґрунтування заявленої вимоги.

Крім того, у порушення ч. 6 ст. 427 КПК захисник повторно до касаційної скарги не долучив докази надіслання її копії з додатками всім учасникам кримінального провадження (прокурору, засудженому). Вказівка у скарзі на наявність таких копій документів у переліку додатків до касаційної скарги, котра подана в електронному вигляді, не є доказом їх направлення іншим учасникам у розумінні ст. 35 КПК.

Отже, недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, не усунуто й не додержано ст. 427 КПК, що стає на заваді відкриттю касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула в установлений строк недоліків касаційної скарги, яку було залишено без руху. А тому, на підставі цієї норми процесуального права належить повернути касаційну скаргу її авторці.

Повернення скарги не перешкоджає знову звернутись до суду касаційної інстанції зі скаргою, в порядку передбаченому вказаним Кодексом з урахуванням правил ст. 117 КПК.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2024 року разом із усіма доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6