Справа № 496/3646/24
Провадження № 1-кс/496/1813/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

24 липня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000366 від 25.05.2024 року, за ознаками ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що 25.05.2024 року до ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_6 , законного представника ТОВ "Терра - Панем" про те, що 22.05.2024 року, невстановлені особи шахрайським шляхом, під приводом здійснення перевезення насіння сої у кількості 176 тонн, не виконали своє зобов`язання, тим самим заволоділи товаром чим завдали матеріальний збиток у великих розмірах ТОВ «Терра-Панем». 21.06.2024 р. надійшов рапорт слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 що в ході проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000366 від 25.05.2024, за ознаками ч. 5 ст. 190 КК України, встановлено, що невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою надання своїм злочинним діям нібито законного характеру, достовірно знаючи про незаконність набуття права власності на зернову культуру «Сою» загальною вагою 176170 кг., вирішили розпорядитися вказаним майном шляхом його відчуження (вчинення правочину). В подальшому діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, ввівши в оману інших осіб, видаючи раніше привласнений шляхом шахрайства культурний продукт «Сою» за власність, продали. Окрім цього, в ході проведення пред`явлення для впізнання особи за фотознімками ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_8 як чоловіка на ім`я ОСОБА_9 , а також впізнав ОСОБА_10 , як чоловіка на ім`я ОСОБА_11 , який був разом з ОСОБА_12 24.05.2024 при продажі сої та повинен був 27.05.2024 привезти ТТН.

Під час проведення розшукових заходів з метою встановлення осіб, які можуть бути причетними до скоєння даного кримінального правопорушення встановлено, щодо вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Олександрія Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Використовує мобільний термінал з абонентським номером НОМЕР_1 . На теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185, 307 КК України. Дружина - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Користується автомобілем марки «VOLVO ХС60» з реєстраційним знаком НОМЕР_2 , який на праві власності належить тещі - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Також може проживати за місцем мешкання матері, за адресою: АДРЕСА_4 .

18.07.2024 року на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області №1-кс/496/1618/24 за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Партизанська, 92, за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі:

1. Банківська карта «Ощадбанк»№ НОМЕР_3 (01/24), банківська карта «АльфаБанк»№ НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), банківська карта «Ощадбанк» № НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ), банківська карта «Ощадбанк» № НОМЕР_8 , банківська карта «UKR Sibbank»031894

2. Сім-карти НОМЕР_9 ,олівцем здійснено напис НОМЕР_10 (водафон), стартовий пакет (Водафон) НОМЕР_11 , стартовий пакет «Водафон» НОМЕР_12

3. Коробка від мобільного телефону «Redmi Note 9Plus» ІМЕІ1: НОМЕР_13 , ІМЕІ2: НОМЕР_14 ; коробка від мобільного телефону «Iphone 7 plus» IMEIL86692

4. IPhone 15 Pro Max сірого кольору імеі НОМЕР_15 , 2: НОМЕР_16 , абонентський термінал. НОМЕР_11 , Мобільний телефон «Lenovo» чорного кольору IMEIL36464, ІМЕІ2: НОМЕР_17

19.07.2024 року слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вище вказаних предметів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи необхідність проведення подальших досліджень та судових експертиз, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні з метою схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей, документів та іншого майна, а також з метою запобігання їх приховування, втрати, знищення, просить накласти арешт.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, але клопотання містить заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти арешту майна, зазначив, що слідчий міг здійснити копіювання інформації з носіїв, крім того власник майна надавав пароль від телефону для подальшого його огляду. Слідчий з порушенням поклав мобільний телефони не в спеціалізований експертний пакет, а в якусь валізу. Також, до клопотання було надано накладну на новий телефон iPhone 15 Pro Max, який належить ОСОБА_8 imei НОМЕР_18 , та який знаходився в запакованому стані, тому підлягає поверненню, оскільки в ньому немає жодної інформації. Інший iPhone 15 Pro Max належить дружині ОСОБА_8 - ОСОБА_15 , та в ньому окрім інформації з університету, нічого немає.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення власника майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Після повернення клопотання слідчого ухвалою слідчого судді від 23.07.2024 року на до оформлення, для надання документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб, що був тимчасово вилучений, клопотання повернулось до суду таким, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно клопотання, вищевказані речі були вилучені 18.07.2024 року на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області №1-кс/496/1618/24 про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особи, яка може бути причетна до вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий просить накласти арешт на вилучення речі, з метою збереження їх, для встановлення обставин, що мають значення для розслідування кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що у будь-якому разі на даному етапі, слідчий суддя не розглядає питання належності доказів, і при вирішенні питання про накладення арешту на майно, керується завданнями кримінального провадження, метою та цілями такого обтяження.

Щодо телефону iPhone НОМЕР_19 , який належить ОСОБА_8 imei НОМЕР_18 , то слідчим не заявлено вимогу про арешт цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Від так, для забезпечення мети та цілям такого обтяження, як арешт майна, яке є речовим доказом, а саме встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні з метою схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей, документів та іншого майна, що має значення по даному кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що піддягають доказуванню по кримінальному провадженню, єдиним правильним рішенням буде накласти арешт.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, враховуючи ту обставину, що тимчасово вилучені мобільні телефони та банківські картки, мають бути оглянутими слідчими та спеціалістами, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя також виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

На підставі викладеного, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість існування такого обмеження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна, та впевнитись, що подальше існування такого заходу наразі є обґрунтованим.

Крім того, зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження, користування на майно, у кримінальному проваджені №0000366, яке вилучено 18.07.2024 року на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області №1-кс/496/1618/24 про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_20 );

-банківську карту «АльфаБанк» № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 );

-банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 );

-банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_8 ;

-банківську карту «UKR Sibbank» НОМЕР_21 ;

-сім-карти НОМЕР_9 , олівцем здійснено напис НОМЕР_10 (водафон);

-стартовий пакет (Водафон) НОМЕР_11 ;

-стартовий пакет «Водафон» НОМЕР_12 ;

-коробка від мобільного телефону «Redmi Note 9Plus» IMEI1: НОМЕР_13 , IMEI2: НОМЕР_14 ;

-коробка від мобільного телефону «Iphone 7 plus» IMEI1: НОМЕР_22 ;

-IPhone 15 Pro Max сірого кольору імеі НОМЕР_15 , 2: НОМЕР_16 ; абонентський термінал НОМЕР_11 ;

-мобільний телефон «Lenovo» чорного кольору IMEI1: НОМЕР_23 , IMEI2: НОМЕР_17 , до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 26 липня 2024 року о 16:10 годинні.

Слідчий суддя ОСОБА_1