Справа № 638/5446/23
Провадження № 1-кс/638/2986/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваної ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000576 від 02.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.3 ст.111-1, ч.5 ст.111-1 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова звернувся слідчий за погодженням з прокурором з клопотанням, в якому просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000576 від 02.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.3 ст.111-1, ч.5 ст.111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки України ОСОБА_7 під час окупації смт. Борова Ізюмського району Харківської області, в невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 27 червня 2022 року, виник злочинний умисел, направлений на співпрацю з представниками збройних сил російської федерації, а саме: вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора в навчальних закладах на тимчасово окупованій території смт. Борова Ізюмського району Харківської області.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН). До складу ООН входить 193 держави, зокрема, Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу. Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени зазначеної організації утримуються у своїх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності чи політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй. Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про неприпустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями -

№ 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету;

№ 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; №2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки та № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, встановлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію або втручання будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплені обов`язки держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення або підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців або посилання таких найманців на територію іншої держави.

Окрім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року №3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є: застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави; застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН. Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії: вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, хоч би який тимчасовий характер вона не мала, що є результатом такого вторгнення або нападу або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини; бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави; блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави; напад збройними силами держави на сухопутні, морські чи повітряні сили чи морські та повітряні флоти іншої держави; застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з державою, що приймає, порушуючи умови, передбачені в угоді або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди; дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала у розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави; засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, що мають настільки серйозний характер, що це рівносильно наведеним вище актам, або її значну участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, будь то політичного, економічного, військового чи іншого характеру не можуть бути виправданням агресії. Окрім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили або загрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання суперечок та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва, серпня 1975 року, який був підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) зазначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту та неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки було схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Відповідно до зазначеного документу, територія України є неподільною та недоторканною. Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація. Відповідно до пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 і рудня 1994 року Російська Федерація, Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні свої зобов`язання згідно з принципами Заключного акту співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність, суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою або її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що жодна їхня зброя ніколи не використовуватиметься проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримання миру та стабільності у Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, укладеного між державами СНД, серед яких є Україна та російська федерація, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів одна одної та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їх непорушність, а також вирішувати всі суперечки, що виникають з питань кордонів та територій, лише мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо вони виникнуть; не встановлювати із нею політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій та комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічну, фінансову, військову та іншу допомогу.

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною та незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати та змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народу і не може бути узурповане державою, її органами чи посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не посягати на права та свободи, честь та гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська. Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою України та в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її ведення.

Незважаючи на викладене, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення зазначених вище міжнародних нормативно-правових актів, 22 лютого 2022 року президент російської федерації, реалізуючи злочинний план направлений на насильницьку зміну меж території та кордонів України, порушення порядку, встановленого Конституцією України, направив до ради федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволене.

24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації оголосив рішення про початок військової операції в Україні. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. збройними силами російської федерації, які діяли за наказом керівництва російської федерації та збройних сил російської федерації, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська російської федерації вдерлися сухопутним шляхом на територію суверенної держави України.

У відповідь на вказані дії 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку та який діє до теперішнього часу. Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії російської федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» російська федерація визнана державою-терористом. Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором» Верховна Рада України визнає російську федерацію державою-агресором.

З початку військової агресії рф на територіях, які опинилися в окупації, серед яких було смт. Борова Ізюмського району Харківської області, представники держави-агресора, створили незаконні органи влади, які розпочали впроваджувати політичні та освітні стандарти рф. 03.06.2022 на території м. Куп`янськ Харківської області групою осіб з числа громадян України було здійснено підписання протоколу засідання щодо створення окупаційної адміністрації держави-агресора на території Харківської області під назвою «Временная гражданская администрация Харьковской области», що створена та функціонує в інтересах російської федерації, та обрання її керівника громадянина України ОСОБА_8 , кримінальне провадження стосовно якого розслідується органами безпеки України. 03.06.2022 головою т.зв «временной гражданской администрации Харьковской области» ОСОБА_8 видано указ № 1/22 «О Временных гражданских администрациях», яким затверджено положення «о Временных гражданских администрациях, действующих на територии Харьковской области». Відповідно до змісту вказаного положення, тимчасові цивільні адміністрації це тимчасові державні органи у населених пунктах, районах та областях України, які знаходяться під контролем збройних сил російської федерації під час Спеціальної військової операції в Україні. Тимчасові цивільні адміністрації населених пунктів, районів є тимчасовими державними органами, які здійснюють на відповідній території повноваження виконавчих органів міських рад, районних адміністрацій та інші повноваження, визначені цим положенням. Тимчасові цивільні адміністрації області є тимчасовими державними органами, які здійснюють на відповідній території повноваження обласних рад, державних адміністрацій та інші повноваження, визначені цим положенням. Зокрема, до повноважень тимчасових цивільних адміністрацій населених пунктів та районів віднесено управління установами освіти, охорони здоров`я, культури, фізичної культури та спорту, оздоровчими закладами, що належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими установами за місцем проживання, організації їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення. 10.06.2022 головою т.зв «временной гражданской администрации Харьковской области» ОСОБА_8 видано указ № 9/22 «О создании районных Временных гражданских администраций Харьковской области», згідно з яким затверджено утворення районних окупаційних адміністрацій держави-агресора на тимчасово окупованій території Харківської області, а саме: т.зв. «временной гражданской администрацией Волчанского района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Вовчанськ), т.зв. «временной гражданской администрацией Изюмского района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Ізюм), т.зв. «временной гражданской администрацией Купянського района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Куп`янськ), т.зв. «временной гражданской администрацией Харьковського района Харьковской области» (адміністративний центр у сел. Козача Лопань). 11.06.2022 головою т.зв «временной гражданской администрации Харьковской области» ОСОБА_8 видано указ № 11/22 «О структуре исполнительных органов власти», згідно з яким в структурі обласної окупаційної адміністрації «Временной гражданской администрации Харьковской области» створено «Управление образования и науки», а в структурах районних окупаційних адміністраціях «Временной гражданской администрации районов Харьковской области» створені «Отделы образования». 18.07.2022 головою т.зв «временной гражданской администрации Харьковской области» ОСОБА_8 видано наказ № УГ-35/22 «О переименовании Временной гражданской администрации Харьковской области», згідно з яким «Временную гражданскую администрацию Харьковской области» перейменовано в «Военно-гражданскую администрацию Харьковской области», а «Временные гражданские администрации районов» перейменовано у «Военно-гражданские администрации». Зміна назви органів здійснена з врахуванням повного правонаступництва із збереженням прийнятих ними реквізитів та організаційно-штатної структури відповідно до п. 3 вказаного наказу.

У період тимчасової окупації Ізюмського району Харківської області окупаційною адміністрацією російської федерації всупереч законам України прийнято рішення про впровадження стандартів освіти Російської Федерації. З цією метою головою т.зв «Военно-гражданской администрации Харьковской области» ОСОБА_8 видано указ № УГ-65/22 від 27 серпня 2022 року «Об утверждении Временного порядка организации и осуществления образовательной деятельности по основным общеобразовательным программам», яким затверджено «Временный порядок организации и осуществления образовательной деятельности по основным общеобразовательным программам - образовательным программам дошкольного, начального общего, основного общего и среднего общего образования в Харьковской области» (Далі Порядок).

Так, відповідно до п. 1.3 Порядку, реалізація освітньої політики на території Харківської області ґрунтується, зокрема, на принципах забезпечення єдності, гармонізації та інтеграції з освітнім простором російської федерації. Крім того, відповідно до п. 2.1 Порядку визначено, що мовою навчання є російська мова. Також, відповідно до п. 3.1 Порядку форми отримання освіти та форми навчання по загальноосвітнім програмам визначаються відповідними федеральними державними освітніми стандартами російської федерації.

Відповідно до п. 6 ст. 2 «Федерального закона "Об образовании в Российской Федерации"» від 29.12.2012 № 273-ФЗ (далі закон № 273-ФЗ) федеральний державний освітній стандарт - сукупність обов`язкових вимог до освіти певного рівня та (або) до професії, спеціальності та напряму підготовки, затверджених залежно від рівня освіти федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері загальної освіти, або федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері вищої освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 14 «Федерального закона "Об образовании в Российской Федерации"» від 29.12.2012 № 273-ФЗ в освітніх організаціях освітня діяльність здійснюється на державній мові російської федерації, якщо цією статтею не встановлено інше. Відповідно до ч. 5 ст. 11 закону № 273-ФЗ федеральні державні освітні стандарти загальної освіти розробляються за рівнем освіти.

Слідством встановлено, що в невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 27 червня 2022 року, у громадянки України ОСОБА_7 , виник злочинний умисел спрямований на співпрацю з окупаційною адміністрацією російської федерації шляхом вчинення дії спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти на тимчасово окупованій території смт. Борова Ізюмського району Харківської області, реалізуючи який, остання почала співпрацювати з представниками окупаційної адміністрації російської федерації, та добровільно була призначена на посаду «исполняющего обязанности начальника отдела образования ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідно до наказу № 51- к від 27.06.2022 та трудового договору від 01.07.2022 укладеного між ОСОБА_7 та т.зв. «Управлением образования Изюмского района» в особі ОСОБА_9 .. В подальшому, перебуваючи у приміщенні новоствореного т.зв. «отдела образования Боровского территориального управления Военно-гражданской администрации Изюмского района», юридична адреса: АДРЕСА_1 , та фактично розташованого у приміщенні будівлі Комунальної установи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_1 , виконуючи покладені на неї обов`язки, ОСОБА_7 здійснювала загальну організаційну, матеріально-технічну, інформаційну підготовку новостворених закладів освіти до навчального процесу відповідно до стандартів російської федерації. З цією метою ОСОБА_7 систематично проводила наради з підлеглими директорами та педагогічними працівниками навчальних закладів, що знаходились на тимчасово окупованій території Борівської громади Ізюмського району Харківської області, у тому числі за участю представників окупаційної влади рф, на яких повідомляла про встановлення та поступове впровадження в навчальних закладах стандартів освіти російської федерації, а також надавала вказівки останнім щодо вчинення дій спрямованих на забезпечення в навчальних закладах матеріально-технічних умов, необхідних для здійснення навчального процесу за стандартами освіти рф, забезпечення навчальних закладів підручниками за російськими стандартами освіти, проходження педагогічними працівниками навчальних закладів курсів перекваліфікації за російськими програмами навчання на території рф, надавала відповідні консультації та розповсюджувала методично-рекомендаційні матеріали за стандартами освіти рф.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки України ОСОБА_7 , яка перебувала на території смт. Борова Ізюмського району Харківської області, після незаконного вторгнення на територію України збройних сил російської федерації та окупації території Ізюмського району Харківської області, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 27 червня 2022 року, виник злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеній на тимчасово окупованій території Харківської області.

Відповідно до абз. 3 п.1. постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 5 «Про судову практику у справах про хабарництво» організаційно-розпорядчі обов`язки (функції) - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо). Відповідно до «Положения о Временных гражданских администрациях, действующих на територии Харьковской области», затвердженого указом голови т.зв «временной гражданской администрации Харьковской области» ОСОБА_8 № 1/22 від 03.06.2022, тимчасові цивільні адміністрації це тимчасові державні органи у населених пунктах, районах та областях України, які знаходяться під контролем Збройних сил російської федерації під час Спеціальної військової операції в Україні. Тимчасові цивільні адміністрації населених пунктів, районів є тимчасовими державними органами, які здійснюють на відповідній території повноваження виконавчих органів міських рад, районних адміністрацій та інші повноваження, визначені цим положенням. Тимчасові цивільні адміністрації області є тимчасовими державними органами, які здійснюють на відповідній території повноваження обласних рад, державних адміністрацій та інші повноваження, визначені цим положенням. Зокрема, до повноважень тимчасових цивільних адміністрацій населених пунктів та районів віднесено управління установами освіти, охорони здоров`я, культури, фізичної культури та спорту, оздоровчими закладами, що належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими установами за місцем проживання, організації їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеній на тимчасово окупованій території Харківської області, ОСОБА_7 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Ізюмського району Харківської області, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, добровільно надала свою згоду представникам окупаційній адміністрації держави-агресора рф та була призначена на посаду «исполняющего обязанности начальника отдела образования Боровского территориального управления Военно-гражданской администрации Изюмского района», відповідно до наказу № 51- к від 27.06.2022 та трудового договору від 01.07.2022 укладеного між ОСОБА_7 та т.зв. «Управлением образования Изюмского района» в особі ОСОБА_9 .. В подальшому, перебуваючи у приміщенні т.зв. «отдела образования Боровского территориального управления Военно-гражданской администрации Изюмского района», що фактично знаходився у приміщенні будівлі Комунальної установи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , приблизно з 27 червня 2022 року по вересень 2022 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 виконуючи покладені на неї обов`язки, забезпечувала загальне керівництво відділом освіти.

З цією метою ОСОБА_7 систематично проводила наради з працівниками відділу освіти, з директорами навчальних та дошкільних закладів освіти, у тому числі за участю представників окупаційної влади рф, на яких надавала вказівки спрямовані на здійснення загальної організаційної, матеріально-технічної, інформаційної підготовки новостворених закладів освіти до навчального процесу відповідно до стандартів освіти російської федерації, підбирала на роботу осіб, та від імені окупаційної влади рф здійснювала з ними оформлення трудових відносин, формувала платіжні відомості на виплату грошової винагороди та заявки на фінансування, збирала та формувала списки фактично працюючих осіб, які у подальшому передавала окупаційній адміністрації рф, звітувала перед вищим керівництвом, видавала розпорядчі документи щодо нарахування підлеглим співробітникам заробітної плати в російських рублях, а також формувала мережі закладів освіти та здійснювала контроль за їх матеріально-технічним та фінансовим забезпеченням, надавала вказівки щодо вилучення підручників українського видавництва з бібліотек, вилучення вивісок з українською символікою, проходження педагогічними працівниками навчальних закладів курсів перекваліфікації за російськими програмами навчання на території рф, надавала відповідні консультації та розповсюджувала методично-рекомендаційні матеріали за стандартами освіти рф.

На підставі одержаних результатів проведених слідчих (розшукових) дій 18 жовтня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111- 1 КК України у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 112, 135, 276 - 278 КПК України, шляхом публікації письмового повідомлення про підозру та повісток про виклик особи на 20.10.2022, на 21.10.2022, на 22.10.2022 в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також шляхом направлення письмового повідомлення про підозру Борівському селищному голові Ізюмського району Харківської області.

У зв`язку із перебуванням ОСОБА_7 на території держави агресора рф та неможливістю вручити їй письмове повідомлення про підозру 03 вересня 2024 слідчим за погодженням із процесуальним керівником ОСОБА_7 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 5 ст. 111- 1 КК України у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 112, 135, 276 - 278 КПК України, шляхом публікації письмового повідомлення про підозру та повісток про виклик особи на 09.09.2024, на 10.09.2024, на 11.09.2024 в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також шляхом направлення письмового повідомлення про підозру начальнику Борівської селищної військової адміністрації Ізюмського району Харківської області, а також вручення письмового повідомлення для передачі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є сином ОСОБА_7

22 жовтня 2022 року, ураховуючи те, що всі слідчі (розшукові) дії, проведення яких необхідне та можливе у вказаному кримінальному провадженні, з метою встановлення місцезнаходження підозрюваної виконані, та у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_7 будучи належним чином та у спосіб, передбачений чинним КПК України повідомлена про необхідність прибуття на виклик до слідчого, жодного разу на виклик до слідчого у призначений час та місце не з`явилась, слідчим у відповідності до ст. 280, 281 КПК України, підозрювану ОСОБА_7 оголошено у державний розшук, організацію якого доручено оперативному підрозділу СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та матеріали досудового розслідування зупинені.

Ухвалою від 08.11.2022 слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якої до 08.05.2023.

Ухвалою від 06.06.2023 слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Харкова задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якої до 06.12.2023.

22.09.2023 у зв`язку із необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій та прийнятті процесуальних рішень не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, зокрема допиту свідків, слідчим було відновлено досудове розслідування, та після проведення необхідних слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, цього ж дня досудове розслідування за погодженням з процесуальним керівником було зупинене, у відповідності до ст. 280 КПК України, про що винесена відповідна постанова.

17.11.2023 у зв`язку із необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій та прийнятті процесуальних рішень не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, слідчим було відновлено досудове розслідування, складено та скеровано клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова, цього ж дня досудове розслідування за погодженням з процесуальним керівником було зупинене, у відповідності до ст. 280 КПК України, про що винесена відповідна постанова.

23.11.2023 у зв`язку із необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій та прийнятті процесуальних рішень не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, слідчим було відновлено досудове розслідування, та після проведення необхідних слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, цього ж дня досудове розслідування за погодженням з процесуальним керівником було зупинене, у відповідності до ст. 280 КПК України, про що винесена відповідна постанова.

30.11.2023 у зв`язку із необхідністю здійснення тимчасового доступу до речей і документів, а також призначення судової почеркознавчої експертизи, тобто проведенні слідчих дій та прийнятті процесуальних рішень не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, слідчим було відновлено досудове розслідування.

З урахуванням того, що у органу досудового розслідування є вагомі підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 переховується за межами України, 30.11.2023 слідчим у порядку ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, організацію розшуку підозрюваної доручено співробітникам відділу міжнародного поліцейського співробітництва Головного управління Національної поліції в Харківській області, та цього ж дня досудове розслідування за погодженням з процесуальним керівником було зупинене, у відповідності до ст. 280 КПК України, про що винесена відповідна постанова.

18.12.2023 у зв`язку із необхідністю проведення слідчих не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, слідчим було відновлено досудове розслідування, складено та скеровано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова, цього ж дня досудове розслідування за погодженням з процесуальним керівником було зупинене, у відповідності до ст. 280 КПК України, про що винесена відповідна постанова.

20.12.2023 у зв`язку із необхідністю у проведенні слідчих (розшукових) дій та прийнятті процесуальних рішень, не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, слідчим було відновлено досудове розслідування.

20.12.2023 Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_7 згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Цього ж дня досудове розслідування за погодженням з процесуальним керівником було зупинене, у відповідності до ст. 280 КПК України, про що винесена відповідна постанова.

13.02.2024 у зв`язку із необхідністю у проведенні слідчих (розшукових) дій та прийнятті процесуальних рішень, не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, зокрема необхідності допиту свідків проведення оглядів документації, слідчим було відновлено досудове розслідування, та цього ж дня досудове розслідування за погодженням з процесуальним керівником було зупинене, у відповідності до ст. 280 КПК України, про що винесена відповідна постанова.

03.09.2024 у зв`язку із необхідністю у проведенні слідчих (розшукових) дій та прийнятті процесуальних рішень, не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, слідчим було відновлено досудове розслідування.

03.09.2024 слідчим за погодженням із процесуальним керівником складене повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, згідно з яким громадянка України ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні у колабораційної діяльності, а саме: вчиненні дій, спрямованих на впровадженні стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, тобто у кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 3 ст. 111-1 КК України та добровільному зайнятті посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 переховується на території держави - агресора рф, а також у порядку ст. 281 КПК України оголошена у міждержавний та державний розшук, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру було вручено останній, у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 112, 135, 276 - 278 КПК України, шляхом публікації повідомлення про підозру та повісток про виклик особи на 09.09.2024, на 10.09.2024, на 11.09.2024 в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також шляхом вручення письмового повідомлення про підозру сину фігурантки та направлення Борівському селищному голові Ізюмського району Харківської області.

Слідчий зазначає, що у кримінальному провадженні №0000576 від 02.09.2022 року стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , наявні достатні підстави для проведення спеціального досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про здійснення спеціального досудового провадження підтримав та просив його задовольнити таке.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні не заперечував проти задоволення внесеного клопотання.

Заслухавши позицію учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділенням №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000576 від 02.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України. Процесуальне керівництво здійснює Борівський відділ Ізюмської окружної прокуратури Харківської області.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000576 від 02.09.2022 року вбачається, що громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Харківської області, а саме у смт.Борова, на початку червня 2022 року, діючи умисно та свідомо, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на колабораційну діяльність з країною-агресором російською федерацією, добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеної на тимчасово окупованій території, а саме посаду т.зв. «начальник отдела образования».

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочинів передбачених статтею 111, 111-1 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ч. 1 ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

14 жовтня 2022 року старший слідчим СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України, яке погоджено заступником керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_12

03.09.2024 слідчим за погодженням із процесуальним керівником складене повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, згідно з яким громадянка України ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні у колабораційної діяльності, а саме: вчиненні дій, спрямованих на впровадженні стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, тобто у кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 3 ст. 111-1 КК України та добровільному зайнятті посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 переховується на території держави - агресора рф, а також у порядку ст. 281 КПК України оголошена у міждержавний та державний розшук, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру було вручено останній, у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 112, 135, 276 - 278 КПК України, шляхом публікації повідомлення про підозру та повісток про виклик особи на 09.09.2024, на 10.09.2024, на 11.09.2024 в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також шляхом вручення письмового повідомлення про підозру сину фігурантки та направлення Борівському селищному голові Ізюмського району Харківської області.

Враховуючи наведене, положення ст.ст.135, 276-279, 297-5 КПК України, ОСОБА_7 набула статус підозрюваної у кримінальному провадженні.

Долучені до матеріалів клопотання матеріали кримінального провадження надають слідчому судді підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 умисно переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені нею злочини, про що свідчить неявка останньої за викликом до слідчого для участі у слідчих (розшукових) та процесуальних діях.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції УКраїни , міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україною, цього Кодексу та інших законів України (ч.ч.1, 2 ст.1 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Проведеними оперативними заходами у рамках даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_13 переховується від органу досудового розслідування на території Російської Федерації.

Як вбачається з матеріалів провадження 22 жовтня 2022 року слідчим оголошено підозрювану ОСОБА_7 у державний розшук та матеріали досудового розслідування зупинені.

22.09.2023 у зв`язку із необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій та прийнятті процесуальних рішень не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, слідчим було відновлено досудове розслідування, після чого цього ж дня досудове розслідування за погодженням з процесуальним керівником було зупинене, про що винесена відповідна постанова.

17.11.2023 у зв`язку із необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій та прийнятті процесуальних рішень не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, слідчим було відновлено досудове розслідування, після чого цього ж дня досудове розслідування за погодженням з процесуальним керівником було зупинене, про що винесена відповідна постанова.

23.11.2023 у зв`язку із необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій та прийнятті процесуальних рішень не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, слідчим було відновлено досудове розслідування, після чого цього ж дня досудове розслідування за погодженням з процесуальним керівником було зупинене, про що винесена відповідна постанова.

30.11.2023 у зв`язку із необхідністю здійснення тимчасового доступу до речей і документів, а також призначення судової почеркознавчої експертизи, тобто проведенні слідчих дій та прийнятті процесуальних рішень не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, слідчим було відновлено досудове розслідування.

30.11.2023 слідчим оголошено підозрювану ОСОБА_7 у міжнародний розшук, організацію розшуку підозрюваної доручено співробітникам відділу міжнародного поліцейського співробітництва Головного управління Національної поліції в Харківській області, та цього ж дня досудове розслідування за погодженням з процесуальним керівником було зупинене, про що винесена відповідна постанова.

18.12.2023 у зв`язку із необхідністю проведення слідчих не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, слідчим було відновлено досудове розслідування, після чого цього ж дня досудове розслідування за погодженням з процесуальним керівником було зупинене, про що винесена відповідна постанова.

20.12.2023 у зв`язку із необхідністю у проведенні слідчих (розшукових) дій та прийнятті процесуальних рішень, не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, слідчим було відновлено досудове розслідування. Цього ж дня досудове розслідування за погодженням з процесуальним керівником було зупинене, про що винесена відповідна постанова.

13.02.2024 у зв`язку із необхідністю у проведенні слідчих (розшукових) дій та прийнятті процесуальних рішень, не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, слідчим було відновлено досудове розслідування та цього ж дня досудове розслідування за погодженням з процесуальним керівником було зупинене, про що винесена відповідна постанова.

03.09.2024 у зв`язку із необхідністю у проведенні слідчих (розшукових) дій та прийнятті процесуальних рішень, не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваної, слідчим було відновлено досудове розслідування.

Виходячи з фактичних даних, що містяться у долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про достатність доказів для початку спеціального розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.111-1, ч.5 ст.111-1 КК України.

У клопотанні стверджується, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, підтверджується: протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 20.09.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 20.09.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 09.09.2022 та протоколом додаткового допиту вказаного свідка від 30.11.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 20.09.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 20.09.2022 та протоколом додаткового допиту вказаного свідка від 22.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 20.09.2022 та протоколом додатково допиту вказаного свідка від 20.12.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 22.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 22.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_22 від 22.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 20.10.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_23 від 23.11.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_24 від 30.11.2023; протокол огляду предмету (DVD диску) долученого свідком ОСОБА_16 від 30.11.2023; постанова про визнання речовим доказом від 30.11.2023; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 30.11.2023; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 30.11.2023; висновок експерта за результатами проведеної судово почеркознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/28423-ПЧ від 08.12.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_25 від 20.12.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_26 від 20.12.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_27 від 20.12.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_28 від 20.12.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_29 від 20.12.2023; протокол огляду речей і документів від 20.12.2023; постанова про визнання та приєднання документів як речових доказів від 20.12.2023; протокол огляду комп`ютерних даних від 20.12.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_30 від 13.02.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_31 від 13.02.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_32 від 13.02.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_33 від 13.02.2024; протокол додаткового огляду документів від 13.02.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_34 від 13.02.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому КПК України не визначає змісту поняття «обґрунтована підозра», а тому відповідно до ч. 5 ст.9 КПК України, належить керуватись усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), за якою «існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин (наприклад, пункт 32 рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, пункт 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011). Такий стандарт є найнижчим за рівнем переконання у кримінальному провадженні, тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого приходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування» (пункт 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994).

Слідчий суддя зазначає, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що наданих матеріалів достатньо для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.111-1, ч.5 ст.111-1 КК України, в межах судового контролю, який здійснюється при розгляді питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

На даний час точне місце перебування ОСОБА_7 на підконтрольній території України не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.111-1, ч.5 ст.111-1 КК України, те, що вона умисно ухиляється від явки на виклики слідчого, переховується від органів слідства та суду, оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а відтак для досягнення цілей виконання завдань кримінального судочинства, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000576, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.111-1, ч.5 ст.111-1 КК України.

Керуючись ст.ст.297-1, 297-3, 297-4, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000576 від 02.09.2022 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст.111-1, ч.5 ст.111-1 КК України.

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування внести уповноваженій особі до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1