Номер провадження: 11-кп/813/2429/24
Справа № 497/2482/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 16.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000526 від 16.04.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 16.10.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000526 від 16.04.2024, обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 14.12.2024 року з визначенням розміру застави у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120.00 гривень (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень).

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою зменшити суму застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що має на утриманні неповнолітню дитину, а визначений розмір застави є непомірним для нього та його родини.

Позиції учасників судового розгляду

В судове засідання прокурор не з`явився, надіслав до апеляційного суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак з технічних причин встановити з`єднання не вдалось, а тому за згодою учасників провадження апеляційний розгляд проведено за відсутністю прокурора.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу, згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Положення ч. 2 ст. 422-1 КПК України встановлюють, що суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду 1-ої інстанції: 1) ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою; 2) клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді 1-ої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені Болградського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження №0000526, внесене до ЄРДР 16.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Оскарженою ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 16.10.2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 14.12.2024 року з визначенням розміру застави у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120.00 гривень (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень), оскільки суд дійшов висновку про те, що не зменшились і продовжують існувати ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Що стосується посилань обвинуваченого щодо визначення непомірного розміру застави, колегія суддів зауважує на наступному.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з приписами п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскаржуваною ухвалою підозрюваному ОСОБА_6 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 грн.

Водночас, на підставі системного аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя, суд вправі визначити, чи здатна застава у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину) забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, а також зауважити на виключності такого випадку.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

В даному випадку суддя вказаних вище вимог закону дотримався та при визначенні застави, врахував специфіку та суспільну небезпеку інкримінованого злочину, відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, вживав заходи щодо переховування від органу досудового розслідування та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що саме такий розмір застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Зважаючи на характер інкримінованого кримінального правопорушення, що посягає проти встановленого порядку несення військової служби, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, та дані про особу обвинуваченого, апеляційний суд, вважає, що визначений розмір застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 гривень, буде з одного боку утримувати обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний йому запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Більш того, розмір застави визначений в межах, передбачених п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України та не є максимальним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, залишити вирок або ухвалу без змін.

Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави залишенню без змін, як законна та обґрунтована.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 16.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000526 від 16.04.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4