Справа № 428/5096/19
Провадження № 1-в/188/64/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

кримінальні провадження №0000444, 0000424, 0000423, 0000484, 0000370

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився с.Чабанівка Новоайдарського району Луганської області, громадянин України, з середньою технічною освітою, не одружений зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи невідоме

засуджений: 07.05.2019 р. Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.1, 2, 3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України

прокурор ОСОБА_4

представник відділу №21 філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника відділу №21 філії ДУ «Центр пробації» філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання по закінченню випробувального терміну ОСОБА_3 , який був засуджений 07.05.2019 р. Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.1, 2, 3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

В поданні зазначено, вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області у відношенні ОСОБА_3 надійшов на виконання до Сєвєродонецького РВ № 2 - 02.07.2019 року.

10.07.2019 р. засуджений ОСОБА_3 був ознайомлений з правами засудженого, з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, з обов`язками покладеними на нього судом, ст. 17 ЗУ «Про пробацію, ч. 3 ст. 164 КВК України. Був попереджений про відповідальність передбачену ст. 166 КВК України за ухилення від виконання обов`язків, за скоєння нових кримінальних та адміністративних правопорушень, про що надав підписку та пояснення. Серед іншого, засуджений під підпис був ознайомлений також і з тим, що поважною причиною неявки до органу пробації є обставини, що фактично унеможливлюють прибуття суб`єкта пробації та які документально підтверджені, як передбачено абз. 4 п. 2 глави 3 розділу ІХ Порядку. А також роз`яснено, що у випадку коли день явки на реєстрацію припадає на святковий день, з`являтися необхідно в наступний після святкового робочий день.

Згідно з листом реєстрації в Єдиному реєстрі засуджених та осіб узятих під варту (далі Реєстр), в період часу з 10.07.2019 р. по 24.02.2022 р. ОСОБА_3 з`являвся до Сєвєродонецького РВ № 2 для реєстрації у встановлені постановою дні, про що реєстратором проставлялися відмітки в наглядовій справі Реєстру. Інформація про зміну засудженим ОСОБА_3 місця проживання відсутня. Після 24.02.2022 р. виконувати обов`язки покладені на нього судом не зміг з причин, які не залежать від його волі з об`єктивних обставин, тому що почались активні бойові дії на території Луганської області та евакуації населення. Зв`язок із засудженим було втрачено. У зв`язку з евакуацією з Луганської області свої повноваження органи пробації з березня по травень 2022 року здійснювали дистанційно, і лише 17.05.2022 року, на підставі наказу директора Державної установи «Центр пробації» від 17.05.2022 року № 147/к працівники органів пробації, які евакуювались до безпечних регіонів України були тимчасово закріплені на час зміни ними місця перебування у період воєнного стану за підрозділами уповноважених органів з питань пробації на підконтрольній Україні території для продовження виконання своїх посадових обов`язків.

Доступ до особових справ засуджених в Реєстрі працівникам органів пробації Луганської області було поновлено тільки в липні 2022 року.

Так, з липня 2022 року відділом № 21 було розпочато проведення першочергових заходів з встановлення місцезнаходження всіх засуджених, які перебували на обліку, в тому числі ОСОБА_3 , та розпочато відновлення особових справ засуджених, оскільки в наслідок бойових дій, а в подальшому тимчасової окупації Луганської області всі паперові особові справи засуджених були втрачені. Кримінальне провадження № 0001107 від 19.07.2022 р. за фактом захоплення приміщення Сєвєродонецького РВ № 2 невідомими озброєними особами НЗФ ЛНР.

Так, під час проведення першочергових заходів з встановлення можливого місцезнаходження були проведенні розшукові заходи, а саме були перевірені наступні реєстри: ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування факту мобілізації до лав Збройних сил України, Управління у сфері державної реєстрації актів цивільного стану для встановлення факту реєстрації смерті по всій території України, Державне підприємство Інформаційно обчислювального центру Мінсоцполітики України для встановлення фату реєстрації статусу внутрішньо-переміщеної особи, Державної прикордонної служби України для встановлення факту перетину державного кордону. Проте в жодному з перелічених реєстрів інформація відносно ОСОБА_3 була відсутня.

Першочергові розшукові заходи, які проводились працівниками відділу пробації відносно засудженого результатів не дали, але подання для подальшого розшуку засудженого до органів Нацполіціїї не направлялось, оскільки 07.05.2022 р. у засудженого закінчився іспитовий строк.

Для підготовки матеріалів до суду відділом № 21 була замовлена вимога про судимість разом з інформацією про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Так, згідно з вимогою про судимість Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції у Луганській області, інформація про вчинення засудженим, в період іспитового строку, нового кримінального правопорушення відсутня.Разом із тим, наявна інформація про притягнення засудженого до адміністративної відповідальності, в період іспитового строку:

- 16.12.2019 р. за ч. 1 ст. 121, 121-1 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосоване адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

- 14.09.2021 р. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

- 13.11.2021 р. ч. 3 ст. 121 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

- 16.11.2021 р. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

- 16.11.2021 р. за ч. 1 ст. 126 КУпАП - за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 425 грн. штрафу.

- 23.11.2021 за ч. 1 ст. 122 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

- 26.11.2021 р. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

- 28.11.2021 за ч. 1 ст. 121, 121-1 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

- 25.12.2021 р. за ч. 5 ст. 121 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

На підставі ч. 3 ст. 166 КВК України до засудженого ОСОБА_3 мало б бути застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Однак у зв`язку із втратою особової справи така інформація відсутня. Отже, під час іспитового строку, ОСОБА_3 вчинив дев`ять адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, що відповідно ч. 3 ст. 166 КВК України та Порядку здійснення нагляду передбачає винесення письмового попередження. При цьому застосування до засудженого письмового попередження не означає одразу направлення матеріалів до суду на скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання. Відповідно до п. 3 глави 3 розділу IX Порядку здійснення нагляду, у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення, які потягли адміністративні стягнення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання, як того передбачає ч. 1, 2 ст. 166 КВК України. А відповідно до абз. 3 п. 3 глави 3 розділу ІХ Порядку систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Таким чином, обґрунтованих підстав стверджувати, що засуджений ОСОБА_3 порушив обов`язки покладені на нього вироком суду, Законом України «Про пробацію», ч. 3 ст. 164 КВК України та надсилати подання про скасування у відділу № 21 відсутні.

Іспитовий строк у засудженого ОСОБА_3 закінчився 07.05.2022 р.

В судове засідання представником органу пробації та прокурором подані заяви про розгляд клопотання у їх відсутність, подання підтримують.

Засуджений ОСОБА_3 до суду не з`явився.

Відповідно до положень ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Враховуючи, що задоволення подання не суперечить інтересам засудженого, суд вважає можливм розглянути справу у його відсутність.

Судом встановлено, ОСОБА_3 був засуджений 07.05.2019 р. Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.1, 2, 3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

За час перебування на обліку, до широкомасштабного вторгнення російською федерацією на територію України ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався, але притягувався до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з наявної інформації засуджений в період іспитового строку систематично притягувався до адміністративної відповідальності, а саме:

16.12.2019 р. за ч. 1 ст. 121, 121-1 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосоване адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

- 14.09.2021 р. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

- 13.11.2021 р. ч. 3 ст. 121 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

- 16.11.2021 р. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

- 16.11.2021 р. за ч. 1 ст. 126 КУпАП - за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 425 грн. штрафу.

- 23.11.2021 за ч. 1 ст. 122 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

- 26.11.2021 р. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

- 28.11.2021 за ч. 1 ст. 121, 121-1 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

- 25.12.2021 р. за ч. 5 ст. 121 КУпАП за скоєння даного адміністративного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з подання, засуджений систематично вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчили про його небажання стати на шлях виправлення, станом на 25.12.2021 вчинив дев`ять таких правопорушення, але уповноважений орган пробації на виконання вимоги ст. 166 КВК України не виніс засудженому письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування покарання,

В поданні зазначено, що на підставі ч. 3 ст. 166 КВК України за систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, до засудженого мало б бути застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Однак у зв`язку із втратою особової справи така інформація у відділі відсутня.

Докази того, що до засудженого було застосоване письмове попередження суду не надано через втрату особової справи.

Широкомасштабне вторгнення Російської Федерації на територію України перешкодило органам державної влади перевірити належне виконання засудженим обов`язків покладених на нього судом, а самому засудженому належним чином виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 з наступними змінами і доповненнями, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Куроченко та Золотухін проти України», Заяви № 20936/16 та № 53257/16, (пункти 113-117), Європейський суд з прав людини, встановив порушення Україною пункту 1 статті 6 Конвенції за таких обставин.

Виходячи з принципу «належного урядування», про який неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справі «Рисовський проти України», і який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний спосіб, вини засудженого у відсутності в уповноваженого органу з питань пробації його особової справи немає, тому його право на звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку не повинно бути порушено.

ОСОБА_3 , не дивлячись на фактичне закінчення іспитового строку та відсутність судового рішення про скасування йому іспитового строку та направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду, перебуває у правовій невизначеності щодо безстрокового перебування його під контролем зі сторони органів держаної влади, що суттєво обмежує його права.

Забезпечення поваги до конвенційних прав засудженого вимагає від суду провести перевірку на підставі наданих документів.

Суду не надано будь-яких даних, які б свідчили про невиконання в період іспитового строку засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків або вчинення ним нових злочинів.

Неможливість здійснювати уповноваженим органом з питань пробації нагляд за поведінкою ОСОБА_3 протягом іспитового строку починаючи з 24.02.2022 р., а також надати до суду особову справу для підтвердження виконання засудженим, покладених судом обов`язків, викликано об`єктивними причинами і не з вини засудженого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може

грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Пункт 9 частини 1 статті 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Пункт 3 частини 2 статті 539 КПК України передбачає, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст.615 КПК України під час дії воєнного стану клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеним до нього судом, що може здійснювати правосуддя, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до Указу № 341/2022 від 17.05.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан запроваджується з 05 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Таке рішення ухвалено у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність Лисичанського міського суду Луганської області змінена на Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-372, 537, 539, 615 КПК України, ст. 78 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника відділу №21 філії ДУ «Центр пробації» філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання по закінченню випробувального терміну щодо засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07.05.2019 року покарання з випробувальним терміном по закінченню випробувального терміну.

Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1