Справа № 397/1233/24
н/п : 1-кп/397/159/24
В И Р О К

Іменем України

05.11.2024 с-ще Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому засіданні в залі суду в селищі Олександрівка кримінальне провадження №0000305 від 28.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка, Олександрівського району, Кіровоградської області, українець, громадянин України, освіта вища, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, працює ДТВ «Інтерресурси», не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

27 березня 2024 року приблизно о 17 год.38 хв. ОСОБА_4 прийшов на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 для з`ясування стосунків з приводу конфліктної ситуації, яка мала місце напередодні між ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_4 - ОСОБА_7 з приводу стікання дощової води на територію домоволодіння ОСОБА_6 з присадибної земельної ділянки ОСОБА_7 . На грунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . З метою свого умислу ОСОБА_4 перестрибнув через паркан з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . З метою уникнення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 зайшов у веранду та тримав руками дверну ручку у той час ОСОБА_4 намагався відчинити двері, розуміючи що ОСОБА_6 тримається за ручку дверей різко потягнув на себе зачинені двері, дверна ручка, за яку тримався ОСОБА_6 від`єдналася, останній похилився та з висоти власного зросту упав на поверхню підлоги веранди. Доводячи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 діючи умисно та цілеспрямовано, скориставшись безпорадним станом останнього наніс йому кулаком правої руки один удар в область лівого ока, 2 удари по обличчю, 2 удари по голові та 2 удари в область ребер справа, після чого ОСОБА_4 правою ступнею ноги наніс 2 удари в область грудної клітки, у зв`язку з чим ОСОБА_6 від болі в грудях зігнувся та повернувся на лівий бік. Скориставшись безпорадним станом ОСОБА_6 ОСОБА_4 схопив металеве відро та наніс ним ОСОБА_6 2 удари в область спини справа та 2 удари в область голови. В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 останній отримав тілесні ушкодження у вигляді садна у лобовій ділянці зліва, синця під лівим оком, закритої тупої травми грудної клітки: саден в правій лопатковій ділянці, правосторонній пневмоторакс, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч 2 ст.125 КК України.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав повністю, визнав всі обставини вчинення кримінального правопорушення та пояснив, що дійсно 27.03.2024 року перебуваючи на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 наносив йому удари кулаком та відром, чим спричинив тілесні ушкодження. Також пояснив що конфлікт виник раптово, оскільки потерпілий постійно погрожує/ його матері, яка є сусідкою останнього.

Обвинувачений щиро каявся та не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпілий не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. В судовому засіданні потерпілий підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, підтримав цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам обвинувачення, враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.125 КК України правильна, оскільки він вчинив дії, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, класифікується як кримінальний проступок.

Обставини, що відповідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання суд керується нормами ч.2 ст.50 КК України згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, критично ставиться до своїх дій, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та місце роботи.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, з урахуванням суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, відсутність тяжких наслідків, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також те, що обвинувачений має постійне місце роботи, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого достатнім є призначення покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся з позовом до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2049,53 грн.,моральної шкоди у сумі 40000 грн. У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, які викладені у письмовій формі у позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди визнав повністю, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних та фізичних страждань, та наслідки від них, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості. Граничні межі, при визначенні розміру моральної шкоди законодавством не встановлені.

Оцінюючи завдану потерпілому ОСОБА_6 моральну шкоду, суд враховує характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав потерпілий, їх глибину, тяжкість вимушених змін у житті потерпілого.

Враховуючи вищезазначені обставини та виходячи з засад розумності і справедливості суд вважає, що визначений потерпілим розмір моральної шкоди у розмірі 40 000,00 грн. є завищеним. Необхідним, достатнім розміром для компенсації його немайнових втрат суд вважає суму у розмірі 10000,00 гривень, а тому цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди слід задовольнити частково, на суму 10000,00 грн., що є достатньою компенсацією за спричинені йому моральні страждання.

Також, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 у частині витрат на придбання знищених речей домашнього вжитку (відро та кружка) та на придбання медикаментів для лікування для відновлення здоров`я у розмірі 2049,53 грн. підлягають частковому задоволенню. Так, потерпілим надано квитанції про придбання ліків від 27.03.2024,29.03.2024, 30.03.2024 та 31.03.2024, разом з тим потерпілим надані квитанції про придбання харчових продуктів на загальну суму 276,80 грн., яка не підлягає стягненню. Також потерпілим надано квитанції про придбання відра (145 грн) та ковша пластмасового (30 грн), разом з тим потерпілим не доведено факт пошкодження чи знищення кружки в результаті вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Таким чином позов потерпілого про стягнення матеріальної шкоди на медикаменти та придбання знищених речей підлягає частковому задоволенню на загальну суму 1742,73 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження,обвинуваченому не обирався

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , заподіяну кримінальним правопорушенням моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн., матеріальну шкоду в розмірі 1742,73 грн.

В іншій частині позовних вимог потерпілого відмовити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні металеве деформоване відро, передане потерпілому ОСОБА_6 залишити власнику.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження,обвинуваченому не обирався

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження також мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1