Дата документу 26.06.2024 Справа № 335/2091/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №335/2091/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/383/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який не одружений, є батьком 2 малолітніх дітей, не працевлаштований, на військовому обліку не перебуває, з його слів зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції (EASYCON).

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 травня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України,запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 14 липня 2024 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що дані, які характеризують особу підозрюваного, та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке посягає на основи національної безпеки України, під час введеною в країні воєнного стану та повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, мають підвищену суспільну небезпеку, дали слідчому судді підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На думку слідчого суді, вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України, і які існують на даний час.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що обраний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного потрібно застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вказує, що ОСОБА_6 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний вважає, що він не причетний до вчинення кримінального правопорушення.

Посилається на те, що ОСОБА_6 у встановленому порядку повістка не вручалась, останній не поширював в мережі Інтернет завідомо неправдиві дані за ТЦК, не закликав блокувати їх діяльність, ніколи не переховувався від представників ТЦК, має стійкі соціальні зв`язки, на утримані у нього перебуває двоє дітей і матір, він має постійне місце проживання та джерело доходу.

Зазначає, що ОСОБА_6 не був затриманий під час виконання своїх дій працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , ніяких протиправних дій, викладених в повідомлені про підозру, не вчиняв. Під час затримання працівниками поліції не намагався сховатися.

Крім того, зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручено без участі захисника.

Вважає, що слідчим суддею не було враховано наявність у підозрюваного місця постійного проживання, а також твердження останнього, що він готовий співпрацювати зі слідством, не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, оскільки особисто зацікавлений в тому, щоб встановити всі обставини та щоб було прийнято законне рішення.

Таким чином, захисник вважає, що вказані у клопотанні ризики, не доведені та не знайшли свого підтвердження в суді, а ґрунтуються лише на припущеннях.

Вказує, що суд безпідставно не встановив розмір застави для підозрюваного.

В апеляційній скарзі та в доповненнях до неї підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та звільнити його з-під варти.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі та в доповненнях до неї зазначає, що не згоден з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною.

Вказує, що дії слідчого, прокурора та слідчого судді призвели до порушення його прав та ряду процесуальних норм КПК України.

Посилається на те, що кримінальне провадження сфальсифіковане та не відповідає вимогам КПК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 15 травня 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізької області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, що полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

14 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду публікації під назвою «Прямой эфир « ІНФОРМАЦІЯ_4 », информационный блок вопросы-ответы!» на ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 », опублікованої 15 липня 2023 року; протоколом допиту свідка військовослужбовця Збройних сил України ОСОБА_10 , який повідомив, що під час оповіщення військовозобов`язаних ОСОБА_11 здійснював перешкоджання військовослужбовцям Збройних сил України; висновком судово-лінгвістичної експертизи №CE-19/108-24/4204-ЛД від 19 квітня 2024 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційні скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано, вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, процесуальну поведінку підозрюваного, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб вищевказаного кримінального правопорушення, а саме у перешкоджанні законної діяльності Збройних сил України - шляхом перешкоджання військовослужбовцям Збройних сил України у проведенні мобілізаційних заходів, а також шляхом створення та поширення за допомогою мережі Інтернет через канали відеохостінгу «Ютуб» інформації, яка б мала викликати у населення уяву про протиправність мобілізаційних заходів, відсутність повноважень на їх проведення у відповідних структурних підрозділів Збройних сил України та дискредитацію цих підрозділів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: відомостями з протоколу огляду публікації під назвою (мовою оригіналу) «Прямой эфир «Глас народа», информационный блок вопросы-ответы!»; на ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яка опублікована 15 липня 2023 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , військовослужбовця Збройних сил України; висновком судово-лінгвістичної експертизи №СЕ-19/108-24/4204-ЛД від 19 квітня 2024 року та іншими матеріалами.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наданими прокурором в судовому засіданні при апеляційному розгляді доказами, а саме: відомостями з протоколу огляду публікації під назвою (мовою оригіналу) «Массовые обыска в Запорожье» від 18 червня 2024 року та диску з даною публікацією, CD диском з відеозаписом до протоколу огляду від 19березня 2024 року; відомостями з протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 16 січня 2024 року та CD диском до нього із відеозаписом; стенограмою до протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 16 січня 2024 року; відомостями з протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 06 лютого 2024 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16 січня 2024 року.

Згідно з вимогами ч.2 ст.193 КПК України, за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи підозрюваного та його захисника про те, що підозрюваний не вчиняв ніяких противних дії та в його діях відсутній склад злочину, справа є сфальсифікованою, а свідок надав неправдиві показання, є передчасними та мають перевірятися під час досудового розслідування у встановленому законом порядку та оцінюватись у сукупності з іншими доказами.

Досудове розслідування ще триває, всі обставини провадження встановлюються.

При апеляційному розгляді, заперечуючи проти доводів підозрюваного про необґрунтованість підозри та про те, що, як вказує підозрюваний, правосуб`єктність ТЦК відсутня і потрібно розмежовувати підрозділи ЗСУ від ТЦК, прокурор звернув увагу на положення ч.1 ст.1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», відповідно до яких територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Також прокурор звернув увагу на те, що згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України», Організаційно Збройні Сили України складаються в т.ч. з органів військового управління.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у самому клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обґрунтовуючи свої висновки в цій частині, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке посягає на основи національної безпеки України, під час введеного в країні воєнного стану та повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, мають підвищену суспільну небезпеку, дають слідчому судді підстави для обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя врахував відомості щодо особи підозрюваного, його неналежну процесуальну поведінку, а саме нез`явлення до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу без поважних причин; дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який має місце проживання, є батьком двох малолітніх дітей, проте, не одружений, офіційно не працевлаштований.

На думку колегії суддів, відомості про особу підозрюваного дають підстави вважати, що останній міцних соціальних зв`язків не має.

Також, слідчий суддя обґрунтовано зважив на те, що всі обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_6 злочинів та всі особи, які причетні до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, ще не встановлені.

Окрім того, слідчим суддею обґрунтовано враховано те, що злочини, передбачені ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, у яких підозрюється ОСОБА_6 , вчинені за попередньою змовою групою осіб, проти діяльності військовослужбовців Збройних Сил України щодо мобілізаційних заходів, під час дії воєнного стану, і така діяльність ОСОБА_6 може продовжуватися, оскільки у судовому засіданні підозрюваний впевнено зазначав, що на відеоматеріалах у загальному доступі він звертався до народу і надавав роз`яснення щодо можливого вчинення дій після отримання людьми повісток від ІНФОРМАЦІЯ_3 , посилаючись на те, що це його власна думка і він має право її висловлювати.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, колегія суддів бере до уваги те, що з урахуванням неналежної процесуальної поведінки підозрюваного під час розгляду клопотання в судді першої інстанції, останній, усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, з метою уникнення можливого покарання, передбаченого за вчинення цього злочину, яке є суворим, може вдатися до таких дій.

Оскільки досудове розслідування ще триває та встановлюються всі обставини кримінального правопорушення, враховуючи фактичні обставини провадження, існує ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження.

При цьому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Колегія суддів вважає, що з врахуванням особи підозрюваного та фактичних обставин провадження, а також наявних у провадженні доказів, ризик продовження ОСОБА_6 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, є високим.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення, суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, і про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам. Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував.

У зв`язку з викладеним, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст. 177, 178 КПК України, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

В тому числі, не є слушними доводи сторони захисту стосовно порушення права підозрюваного на захист, яке полягає, на їх думку, в тому, що повідомлення про підозру вручене ОСОБА_6 без участі захисника.

Так, згідно з вимогами ст.52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного. В інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні: 1) щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою; 2) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою; 3) щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад; 4) щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту; 5) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, - з моменту встановлення факту наявності в особи психічного захворювання або інших відомостей, які викликають сумнів щодо її осудності; 6) щодо реабілітації померлої особи - з моменту виникнення права на реабілітацію померлої особи; 8) щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження, - з моменту прийняття відповідного процесуального рішення; 9) у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості - з моменту ініціювання укладення такої угоди.

Обставин, передбачених вказаною статтею, які б вказували на обов`язкову участь захисника у цьому провадженні, не убачається.

Крім того, вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 14 травня 2024 року не супроводжувалось його затриманням.

В свою чергу, після затримання останнього участь захисника була забезпечена, отже права підозрюваного не були порушенні.

Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, на утримані у нього перебуває двоє дітей і матір, він має постійне місце проживання та джерело доходу, правильність висновків слідчого судді не спростовують та не зменшують встановлених ризиків з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрюваного, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та суворість можливого покарання.

Більш того, в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 працевлаштований та має законне постійне джерело доходів. Джерело доходів його сімї не відоме.

Твердження сторони захисту про неповноту з`ясування обставин слідчим суддею, є безпідставними, суперечать матеріалам провадження справи і змісту оскаржуваної ухвали, яка є належним чином вмотивованою.

Посилання сторони захисту на те, що підозрюваному встановленому порядку повістка не вручалась, спростовуються матеріалами провадження.

Також є безпідставними посилання апелянта на те, що згідно з відомостями з ЄРДР №0000663 від 25 квітня 2023 року: 1. У графі заявник - потерпілий не визначений. 2. Відсутні матеріали кримінального провадження, проведеного СБУ за ч.2 ст.110 КК України. 3. Відсутня постанова про залучення, постановою до проведення досудового розслідування по справі 0000663 від 25 квітня 2023 року ОСОБА_13 слідчого ОСОБА_9 . 4. Не визначена потерпіла особа і розмір завданої шкоди.

З зазначеного приводу колегія судів звертає увагу на таке.

З огляду на специфіку злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , те, що в цьому провадженні по епізодах, які стосуються останнього, не залучено жодну особу у якості потерпілого та не визначено розмір шкоди, само по собі не є порушенням вимог КПК України та не свідчить про безпідставність кримінального провадження.

Твердження сторони захисту про відсутність матеріалів кримінального провадження за ч.2 ст.110 КПК України, не є слушними, оскільки до клопотання додані матеріали, які обґрунтовують підозру ОСОБА_6 саме у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, що повністю узгоджується з вимогами кримінального процесуального законодавства.

Доводи сторони захисту про порушення правил підслідності не є слушними, оскільки в матеріалах справи наявна постанова заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_14 від 27 листопада 2023 року про доручення здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування.

Зі змістом цієї постанови убачається, що слідчим відділом Управління СБ України в Запорізькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000663 від 23 червня 2023 року із попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.2 ст.110, ч.1 ст.114-1 КК України, однак у зв`язку з високим навантаженням та великою кількістю кримінальних проваджень, у яких СВ УСБУ в області здійснює досудове розслідування та указаним органом досудового розслідування не вжито усіх передбачених чинним кримінальним процесуальним законодавством заходів, спрямованих на дослідження обставин кримінального провадження, з метою забезпечення ефективного, швидкого, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, досудове розслідування було доручено іншому органу досудового розслідування, а саме слідчому управлінню ГУ НП в Запорізькій області.

Повноваження слідчого ОСОБА_9 у цьому провадженні також підтверджені належним чином.

Згідно з матеріалами провадження, слідчий ОСОБА_9 включений до складу групи слідчих для здійснення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження №0000663.

Посилання сторони захисту, в т.ч. самого підозрюваного, на вирок Зінківського районного суду Полтавської області від 23 серпня 2023 року, справа № 530/337/23, копію якого надав захисник, є недоречним, оскільки вказаний вирок не стосується цього провадження, більш того, згідно з відомостями з Єдиного реєстру судових рішень, цей вирок скасований ухвалою Полтавського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року, як такий, що не відповідає вимогам закону.

Інші доводи, викладені в апеляційних скаргах підозрюваного та його захисника, а також ті, що були ними вказані під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Як зазначено вище, обґрунтованість підозри, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість цим ризикам запобігти шляхом застосування до підозрюваного іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу в цьому випадку прокурором доведено.

Крім того, відповідно до положень ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, слідчий суддя, застосовуючи до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою, врахувавши підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, правомірно не визначив розмір застави, що не суперечить вимогам ч.4 ст.183 КПК України.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 травня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 14 липня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4