Справа № 487/6569/24
Провадження № 1-кс/487/4274/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000106 від 29.07.2024 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Богданівка Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, стрільця першого стрілецького спеціалізованого відділення першого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2024 слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000106 від 29.07.2024про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Відповідно до клопотання, досудовим розслідуванням встановлено наступні обствавини, так Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

ОСОБА_4 був засуджений та відбував покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.10.2023 за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців.

22.05.2024 ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, на підставі ст. 81-1 КК України ОСОБА_4 був звільнений умовно-достроково від відбування покарання , призначеного за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.10.2023, на не відбутий строк чотири роки десять місяців двадцять днів, для проходження ним військової служби за контрактом.

31.05.2024 ОСОБА_4 був прийнятий на військову службу за контрактом, укладеним з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2024 № 44-РС (по особовому складу) ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця першого стрілецького спеціалізованого відділення першого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 присвоєно військове звання «солдат» та відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2024 №152 (по стройовій частині) зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

При цьому, солдат ОСОБА_4 , проходячи військову службу та перебуваючи у тимчасовому місці дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , близько 11-00 год. 23.07.2024, діючи умисно, в порушення вимог ст.63 Конституції України та положень Закону України «Про військовий обов`язок», а також обов`язків покладених на нього ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.05.2024, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану, без дозволу командування військової частини, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, переховуючись від служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину.

30.07.2024 о 18-00 год. ОСОБА_4 було виявлено працівниками Військової служби правопорядку в АДРЕСА_3 та супроводжено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

30.07.2024 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.ст.208, 615 КПК України, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

31.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор, підтримала дане клопотання та просив про його задоволення.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 вказав, що слідчим до клопотання не долучено належних доказів як на обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри так і на підтвердження ризиків, про існування яких зазначено у клопотанні.

Таким чином, у задоволенні клопотання просив відмовити, надавши можливість ОСОБА_4 повернутися до військової частини для проходження служби.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника. Вказав, що не мав умислу ухилитися від військової служби, а тимчасово залишив місце дислокації військової частини, для того, щоб зустрітися зі своєю сім`єю. Та у день затримання мав намір самостійно повертатися у розташування свого підрозділу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що 29.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

30.07.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 615 КПК України, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК Украст.208, їни.

31.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.408 КК України, а саме у дезертирстві, тобто у самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України підтверджується наступними долученими до клопотання та дослідженими доказами:Повідомленням військової частини НОМЕР_1 про самовільне залишення військової частини ОСОБА_4 23.07.2024; Довідеою ВЧ НОМЕР_2 ; Протоколом допиту свідка - командира стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 31.07.2024; Протоколом допиту свідка - головного сержанта стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , від 31.07.2024; Протоколом допиту свідка - заступника командира батальйону з психологічної підтримки стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 від 31.07.2024

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення

Крім того, з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території.

Здійснити спроби незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань чи взагалі надання будь-яких.

ОСОБА_4 , був умовно-достроково звільнений від відбування покарання за вчинення тяжких злочинів проти власності, на даний час обґрунтовано підозрюється у вчинені військового злочину в умовах воєнного стану, що може свідчити про відсутність у останнього бажання підкорятися наказам командування та проходження подальшої служби у Збройних силах України, та обґрунтованість наявності ризику вчинити новий військовий злочин або продовжити вчиняти інкримінований злочин.

Щодо тверджень сторони захисту, про недоведеність існування вказаних ризиків, слідчий суддя зазначає, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З урахуванням встановлених обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 , дійсно може вчинити вище зазначені дії з метою протидії кримінальному провадженню.

Одночасно, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено існування ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, у клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом ухилення від явки до органу досудовогго розслідування чи суду, а також вжиття інших заходів, що будуть перешкоджати об`єктивності досудового розслідування, без зазначення які саме заходи можуть бути вчинені підозрюваним.

Разом з тим, з урахуванням встановлених обставин та не надання будь-яких доказів на підтвердження існування вказаного ризику, слідчитй суддя вважає, що твердження сторони обвинувачення є лише припущенням.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його майновий стан та стан здоров`я.

Так ОСОБА_4 не одружений, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність соціально сталих зв`язків у підозрюваного.

Був умовно-дострокову звільнений від відбуття покарання саме для проходження військової служби за котрактом, та злісно ухилився від виконання обов`язків, покладених на нього ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.05.2024.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого військового злочину в умовах воєнного стану.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до пункту 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Враховуючи вище зазначені саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на стійке переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Одночасно слідчий суддя керується положеннями ч.8 ст.176 КПК України, відповідно до якої, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого статею 408 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, за результатами розгляду клопотання, оцінивши в сукупності обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про його особу, а також обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу та визначені положеннями ст.178 КПК України, приходить до переконання що розмір застави слід не визначати.

За приписами ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слід встаноити на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою, з утриманням на гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 у Збройних Силах України, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_4 діє до 27 вересня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1