справа № 563/1868/24
провадження № 1-кс/563/346/24
У Х В А Л А

07 листопада 2024 року м. Корець

Слідчий суддя Корецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про перекваліфікацію кримінального провадження № 0000863 від 03.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову прокурора, начальника Корецького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 31.10.2024 про відмову в задоволенні клопотання про перекваліфікацію кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000863 від 03.07.2024 з ч.1 ст.358 КК України на ст.255 КК України; зобов`язати прокурора розглянути питання про перекваліфікацію провадження з урахуванням наданих скаржником даних.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, вважає, що необхідно відмовити у відкритті провадження за скаргою, з таких підстав.

У частинах 1, 2 статті 55 Конституції України проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той час, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Так, у відповідності до ч. 1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно досліджених матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що в ВП №7 ГУНП у Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000863 порушеного 03 липня 2024 року з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.358 КК України.

Скаржник ОСОБА_2 звернувся 28 жовтня 2024 року до процесуального прокурора в даному кримінальному провадженні із клопотанням про скасування постанови слідчого про відмову у перекваліфікації кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 358 КК України на ст.255 КК України, здійснити таку прекваліфікацію та передати провадженння на розслідуванння до державного бюро розслідувань.

Постановою прокурора, начальника Корецького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 31 жовтня 2024 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про перегляд постанови слідчого та перекваліфікації кримінального правопорушення. В мотивування постанови прокурор зазначив, що відповідно до вимог чинного кримінального процесуального закону прокурор не вправі переглядати постанову слідчого чи дізнавача про відмову у перекваліфікації кримінального провадження. Порядок оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого чи дізнавача, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, регулюється ст. 303 КПК України. З приводу визначення підслідності кримінального провадження за органом досудового розслідування Державного бюро розслідувань, через можливий конфлікт інтересів та задля об`єктивного розслідування, то відповідно до п. 1-3 ч. 4 ст. 216 КПК України, кримінальне провадження за вказаним фактом не підслідне органам Державного бюро розслідувань.

Зі змісту скарги вбачається, що скаржник оскаржує дії прокурора, які виразилися саме у винесенні постанови про відмову в задоволенні його клопотання про відмову у зміні правової кваліфікації. Однак, скаржник ОСОБА_2 не ставить питання про оскарження постанови прокурора в частині відмови зміни підслідності кримінального провадження. Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу скаржника на ч.5 ст.36 КПК України, яка передбачає, що у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Частиною 1 ст. 303 КПК України наведено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Межі втручання слідчого судді у діяльність прокурора та слідчого обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України.

Положеннями ч. 6 ст. 22 КПК України встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України, прокурор та слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора та слідчого.

Кримінальний процесуальний закон визначає, що під час досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений на розгляд питань, які повинен вирішувати прокурор або слідчий, втручання в діяльність яких прямо заборонена ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України.

Лише слідчий та прокурор наділенні повноваженнями під час досудового розслідування кримінального провадження здійснювати кваліфікацію кримінального правопорушення.

На виконання вимог процесуального законодавства ст. 36, 110, 220 КПК України, прокурор, який здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні, розглянув клопотання ОСОБА_2 за наслідками якого прийняв постанову про відмову в його задоволенні.

За таких обставин, враховуючи, що оскарження постанови прокурора шляхом зобов`язання прокурора здійснити перекваліфікацію кримінального правопорушення не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які оскаржуються під час досудового розслідування відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, а також відсутні підстави для застосування положень ст. 220 КПК України, слідчий суддя дійшов до правильного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 ..

Суд роз`яснює скаржнику положення ч .2 ст. 303 КПК України, що скарга на дії (бездіяльність ) прокурора, що не підлягає розгляду під час досудового розслідування, може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. 314-316 КПК України.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про скасування постанови прокурора.

На підстав викладеного, керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про скасування постанови прокурора від 31 жовтня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про перегляд постанови слідчого та перекваліфікацію кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000863 від 03.07.2024 з ч.1 ст.358 КК України на ст.255 КК Українивідмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня одержання скаржником копії ухвали.

Слідчий суддя