Справа № 646/7392/24
№ провадження 1-кс/646/2122/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543 від 23.02.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 6 ст. 111-1 КК України,

встановив:

Старший слідчий СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова із клопотанням у кримінальному провадженні №0000543 від 23.02.2023про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивоване клопотання тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у громадян України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2022 року, більш точний час за об`єктивних причин не встановлено, виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення дій, спрямованих на підтримку держави - агресора та її збройних формувань, а саме здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою - агресором за попередньою змовою групою осіб.

Про спільне вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 і ОСОБА_8 домовилися між собою заздалегідь, тобто до початку вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю п територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент рф ОСОБА_9 , а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади рф, всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів зсрф на території України.

24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан строк дії якого неодноразово подовжувався, отже, в період з 24.02.2022 по теперішній час на території України діє правовий режим воєнного стану.

Відповідно до Закону України № 2265-ІХ від 22.05.2022 «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії російської федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» визначено, що російська федерація (далі - рф) є державою-терористом, однією з цілей політичного режиму якої є геноцид Українського народу, фізичне знищення, масові вбивства громадян України, вчинення міжнародних злочинів проти цивільного населення, використання заборонених методів війни, руйнування цивільних об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури, штучне створення гуманітарної катастрофи в Україні або окремих її регіонах.

Відповідно до п. 6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Згідно наказу міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 22.12.2022 №309 в результаті ведення агресивної війни з боку російської федерації проти України, збройними формуваннями рф з 24.02.2024 по 09.09.2022 було окуповано території АДРЕСА_1 з встановленням контролю над життєдіяльністю вказаного населеного пункту.

Так, з метою реалізації спільного злочинного умислу на здійснення інформаційної діяльності у співпраці із державою-агресором та його окупаційною адміністрацією ОСОБА_4 і ОСОБА_8 створили на тимчасово окупованій території комплекс технічних засобів електронних комунікацій та споруд, призначених для надання електронних комунікаційних послуг на базі раніше існуючої електронної комунікаційної мережі постачальника електронних комунікаційних послуг ТОВ «Телекомпанії РЕГІОН», який діяв на території Куп`янського району Харківської області під торговою маркою «МОЙ ПРОВАЙДЕР».

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою спланували використовувати потужності постачальника та спільно з представниками окупаційної адміністрації м. Куп`янська надавати послуги із приймання/передавання інформаційних продуктів та інформаційних послуг з використанням технічних засобів електронних комунікаційних мереж для потреб мовлення. Надані послуги спрямовано па підтримку держави-агресора та її збройних формувань.

Діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 , не пізніше 01 травня 2022 року, точний день та час в ході досудового розслідування встановитине виявилось можливим за об`єктивних обставин, ОСОБА_4 добровільно зайняв посаду технічного директора електронної комунікаційної мережі під торговою маркою «МОИ ПРОВАЙДЕР».

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в офісних приміщеннях електронної комунікаційної мережі «МОЙ ПРОВАЙДЕР», за адресою: АДРЕСА_3 , організували протиправну діяльність із ретрансляції мовлення на тимчасово окуповану територію Куп`янського району Харківської області виключно російських телеканалів, з метою поширення телерадіопрограм та передач, в яких містилися матеріали на підтримку держави-агресора та її збройних формувань, у тому числі ідей проросійської спрямованості та геополітичних інтересів російської федерації, агітаційні матеріали, які мали на меті переконати українців, які є жителями окупованих територій, а також українського народу загалом, у тому, що російська федерація і її збройні сили не є їхнім ворогом, з турботою ставляться до жителів окупованих територій, надають їм та готові в подальшому надавати будь-яку допомогу і підтримку, а також нав`язати масовому адресату негативне ставлення до держави України та посіяти в українському суспільстві недовіру до органів державної влади України, її Збройних Сил, заперечуючи при цьому здійснення збоку рф агресії відносно жителів тимчасово окупованих територій.

ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , для здійснення інформаційної діяльності у співпраці із державою-агресором, обіймаючи посаду технічного директора електронної комунікаційної мережі під торговою маркою «МОЙ ПРОВАЙДЕР», приймав на роботу місцевих мешканців на посади інженерів, надавав відповідні вказівки підпорядкованим інженерам забезпечувати технічні умови для поширення серед населення м. Куп`янськ та Куп`янського району трансляцію російського телевізійного мовлення, в яких містилися матеріали на підтримку держави-агресора, її збройних формувань.

Отже, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_10 здійснювали свою протиправну діяльність на території Куп`янського району з використанням електронної комунікаційної мережі під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ПРОВАЙДЕР» з метою транслювання населенню м. Куп`янськ та Куп`янського району російських телеканалів проросійського контенту на підтримку держави-агресора та її збройних формувань.

16 липня 2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16 липня 2024 прокурором Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури було узгоджене повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 та 16 липня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000543 від 23.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання від десяти до дванадцяти років позбавлення волі.

Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, зазначені у матеріалах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000543 передбаченого ч.2 ст.28, ч. 6 ст. 111-1 КК України, зокрема:протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Таким чином, після затримання у порядку ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 , необхідно вирішити питання про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки враховуючи те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину вбачається ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, на даний час підозрюваний ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає, а фактично мешкає в м. Харкові. Також, згідно повідомлення начальника Куп`янського РВ УСБ України в Харківській області ОСОБА_4 розуміючи, що скоїв злочин, надаючи допомогу окупаційній владі на тимчасово окупованій території Кубинського району Харківської області запланував втечу за кордон в липні теперішнього року з метою уникнення відповідальності в Україні. В ході проведення оперативних заходів, отримано інформацію, що ОСОБА_4 підтримує тісні зв`язки з ОСОБА_8 , який може допомогти йому в отриманні громадянства рф. Крім цього, ОСОБА_4 має зв`язки, які можуть допомогти йому в безперешкодному виїзді за кордон в умовах воєнного стану, з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Інформацію про те, що ОСОБА_4 планує їхати до рф, останній повідомив своїм знайомим в АДРЕСА_1 , зазначивши, що вже зібрав готівкові кошти та речі і планує виїжджати найближчим часом (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи те, що підозрюваному ОСОБА_4 відоме місце проживання свідків у вищевказаному кримінальному провадженні, він може здійснити спробу незаконного впливу на свідків, у тому числі шляхом здійснення телефонних погроз та залякувань - у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судових засіданнях (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 добровільно співпрацював з окупаційною адміністрацією держави агресора, вбачається ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, тим самим зашкодити державі, адже дана категорія злочинів є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Крім того, обрати більш м`який запобіжний захід не виявляється можливим, оскільки на теперішній час територія, Куп`янського району перебуває під частковою окупацією військ російської федерації, що унеможливлює контроль за процесуальною поведінкою підозрюваної та значно збільшує вищевказані ризики.

Згідно з абз. 8 ч.4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Крім того, відповідно до положень ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України - тримання під вартою.

19 червня 2024 року другий сенат Конституційного Суду України на пленарному засіданні ухвалив рішення у справі за конституційними скаргами ОСОБА_23 та ОСОБА_24 щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини шостої статті 176 Кримінального процесуального кодексу України. Суд визнав правомірною мету, з якою законодавець доповнив частиною шостою статтю 176 Кодексу, маючи намір посилити захист суверенітету територіальної цілісності, недоторканності, обороноздатності, державної, економічної й інформаційної безпеки України за рахунок установлення вказаною нормою Кодексу тимчасово (на період дії воєнного стану) особливого порядку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до осіо, яких підозрюють або обвинувачують у вчиненні злочинів, які за тяжкістю и характером є наднебезпечними в умовах воєнного стану.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи па презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Слід звернути увагу, що тяжкість вчинення вказаного злочину викликає саме ту реакцію суспільства і наслідки, що застосування до ОСОБА_4 менш суворих запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного і унеможливити настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Таким чином, орган досудового розслідування обґрунтовано вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до рішення вищої ради правосуддя №399/0/15-23 від 20.04.2023 з 01.05.2023 було змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області на Червонозаводський районний суд міста Харкова.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно його підзахисного.

Під час судового засідання підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000543 від 23.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

16 липня 2024 року о 09-03 годині ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16 липня 2024 прокурором Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури було узгоджене повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 та 16 липня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000543 від 23.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, на даний час підозрюваний ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає, а фактично мешкає в м. Харкові. Також, згідно повідомлення начальника Куп`янського РВ УСБ України в Харківській області ОСОБА_4 розуміючи, що скоїв злочин, надаючи допомогу окупаційній владі на тимчасово окупованій території Кубинського району Харківської області запланував втечу за кордон в липні теперішнього року з метою уникнення відповідальності в Україні. В ході проведення оперативних заходів, отримано інформацію, що ОСОБА_4 підтримує тісні зв`язки з ОСОБА_8 , який може допомогти йому в отриманні громадянства рф. Крім цього, ОСОБА_4 має зв`язки, які можуть допомогти йому в безперешкодному виїзді за кордон в умовах воєнного стану, з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Інформацію про те, що ОСОБА_4 планує їхати до рф, останній повідомив своїм знайомим в АДРЕСА_1 , зазначивши, що вже зібрав готівкові кошти та речі і планує виїжджати найближчим часом;

- п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих, свідків, оскільки підозрюваному ОСОБА_4 відоме місце проживання свідків у вищевказаному кримінальному провадженні, він може здійснити спробу незаконного впливу на свідків, у тому числі шляхом здійснення телефонних погроз та залякувань - у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судових засіданнях;

- п. 5 ч. 1ст. 177 КПК України, а саме враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 добровільно співпрацював з окупаційною адміністрацією держави агресора, вбачається ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, тим самим зашкодити державі, адже дана категорія злочинів є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад.

Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється; 3) дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік та стан здоров`я.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але прокурором доведено, що з урахуванням обставин по справі, а також того, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, які згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, що вказує на відсутність підстав для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів, які б підтвердили неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 за станом здоров`я чи з інших підстав такого запобіжного заходу, як тримання під вартою слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з абз. 8 ч.4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Крім того, відповідно до положень ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України - тримання під вартою.

У зв`язку з викладеним, та враховуючи вищезазначені норми кримінально-процесуального кодексу, слідчий не визначає підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави.

Керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотаннястаршого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 вересня 2024 року включно.

Строк затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народженняобчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 16 липня 2024 року з 09 години 03 хвилин.

Строк закінчення дії ухвали стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 13 вересня 2024 року о 09 годині 03 хвилини.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який утримується під вартою - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1