ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/5608/24

Провадження № 1-кп/210/730/24

04 листопада 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони та учасники кримінального провадження, які приймали участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного 09 липня 2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000795 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, працевлаштованого охоронцем ТОВ «Криворізька автошкола», розлученого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх або інших осіб не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 4 статті 185 КК України,

та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 та за згодою потерпілого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024) в Україні введено воєнний стан.

08.07.2024 року, приблизно о 09:30 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості біля берега водойми на ставку АДРЕСА_2 (за координатами 47.8887739, 33.4020779), шляхом вільного доступу, реалізуючи свій раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, скориставшись короткотривалою відсутністю потерпілого ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшовши до речей належних потерпілому, які той залишив на березі ставка, здійснив крадіжку двох мобільних телефонів належних потерпілому ОСОБА_7 : мобільного телефона марки «Xiaomi», моделі «Redmi 9CNFC», у корпусі сірого кольору, об`ємом 64 GB, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , без пошкоджень, у вживаному стані,вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2893 від 14.08.2024 становить 3050,00 грн.; кнопкового мобільного телефона марки «Samsung», модель GT-Е1 200I, у корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , без пошкоджень, у вживаному стані, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2893 від 14.08.2024 становить 407, 50 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, у зв`язку з чим, реалізував свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обернувши викрадене майно на свою користь, в результаті чого своїми діями, завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 3 457, 50 гривень.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

25 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000795 від 09.07.2024 року укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності захисника ОСОБА_5 , отримавши письмову згоду потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 КК України України у виді 5 (п`яти) років позбавлення.

Також, сторони узгодили, що відповідно до ст.75КК України звільнити ОСОБА_4 в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.

Відповідно до угоди, сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувальними вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченим роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 підтримав укладення угоди, зазначив про її добровільність. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою їй ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження не звертався. Обвинувачений беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

ОСОБА_4 цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь. Наполягає на укладенні угоди, повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до неї у разі її затвердження.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Потерпілий підтримує укладення угоди , вказав про її добровільність, про що свідчить його заява. Просив затвердити угоду за його відсутності.

Прокурор угоду підтримала, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Судом додатково досліджено: матеріали судових експертиз, характеризуючий матеріал відносно обвинуваченого, постанови про визнання речових доказів.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з вимогами частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених (ч. 8 ст. 469 КПК України).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.

Потерпілий надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, та подав до суду заяву про її затвердження.

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Дії ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів. Виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 , який будучи допитаним в суді підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, беззаперечно визнав свою вину, просив суворо не карати. Обвинувачений надав показання, що перебуваючи біля ставку побачив два мобільні телефони, які були забуті кимось, тому вирішив забрати їх собі і користуватися. Про знахідку нікого не повідомив, мав на меті ці телефони залишити собі, один дав другу. Власника не шукав., сім картку викинув, поставив свою Шкода відшкодована шляхом повернення викрадених телефонів.

На підставі викладеного, всебічно дослідивши обставини справи , суд визнає ОСОБА_4 винуватим за частиною 4 статті 185 КК України за ознаками «таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану».

Щодо покарання.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.

За вчинення кримінального правопорушення за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України сторони домовились про покарання в межах встановленої санкцією статті у виді позбавлення волі строком в 5 (п`ять ) років позбавлення волі та застосувати положення статті 75 КК України - звільнення обвинуваченого в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.

Покарання сторонами угод визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинувачених, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.

Обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання. Крім того, обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що призвело до повернення викраденого майна.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений є несудимою особою, офіційно працевлаштований, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, не має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра перебуваї з 1997 року з приводу: легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності, не перебуває під наглядом лікарянарколога.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 513-к від 20.09.2024 року ОСОБА_4 в період інкримінованого діяння виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі легкової розумової відсталості. За своїм психічним станом в той період часу він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд погоджується з узгодженою мірою покарання, яке є ближчим до мінімальних меж санкції частини 4 статті 185 КК України, враховуючи що потерпілому шкода відшкодована, а обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, .

Остаточне покарання визначено в угоді з урахуванням статті 75, 76 КК України.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Суд враховує наявність кількох обставин, які пом"якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, наявність міцних соціальних зв"язків, що свідчить про те, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням строком в один рік.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, слід зазначити, що частиною другою статті 75 КК України передбачена можливість суду приймати рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди, а також узгодження звільнення від відбування покарання з випробуванням. У цьому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тобто, тривалість іспитового строку та перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, та встановлені обставини, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені п. п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень

Витрати, пов`язані із проведенням експертиз відсутні. Цивільний позов відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити з урахуванням статті 100 КПК України.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування до обвинуваченого не застосовувався. Клопотань про застосування запобжіного заходу до набрання вироку законної сили від прокурора не надходило.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373, 469, 472, 475 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000795, відомості про яке внесено до ЄРДР 09 липня 2024 року, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в присутності захисника ОСОБА_5 та за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 узгоджену угодою про визнання винуватості міру покарання за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбуття призначеного за цим вироком основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років з іспитовим терміном в 1 (один) рік.

Відповідно до п. п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили не застосовувати

Речові докази - мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 9CNFC», у корпусі сірого кольору, об`ємом 64 GB, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung», модель GT-Е1 200I, у корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_7 .

Матеріали кримінального провадження за № 0001141 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/5608/24, провадження №1-кп/210/730/24.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1