УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №712/11488/24

провадження №1-кс/712/4809/24

04.10.2024 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

третьої особи щодо майна якої вирішується клопотання про арешт ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000494 від 18.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.365, ч.1 ст.249, ч.1 ст.366, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочато на підставі матеріалів Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та заяв громадян щодо неправомірних дій службових осіб Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області (Черкаського рибоохоронного патруля), які вимагають та одержують неправомірну вигоду від рибалок та браконьєрів, що займаються виловом водних біоресурсів, а також з метою незаконного збагачення перевищують свої службові повноваження шляхом зайняття незаконним виловом риби методом багріння та з використанням сіток на території Кременчуцького водосховища у 5-ти кілометровій зоні Канівської ГЕС в урочищі «Мишоловка» Черкаського району Черкаської області із залученням цивільних осіб, чим спричиняють істотну шкоду довкіллю та тяжкі наслідки державним інтересам. Крім того, у кримінальному провадженні перевіряються обставини службового підроблення протоколів та постанов про вчинення адміністративних правопорушень, незаконного зберігання наркотичних речовин, зброї та бойових припасів вказаними особами.

У ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 25.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.09.2024 було проведено обшук в домоволодінні за місцем проживання головного державного інспектора Черкаського рибоохоронного патруля ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у власності ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та вилучено: протоколи про адміністративні правопорушення за № 000354 від 15.08.2024, № 000774 від 16.08.2024, № 000771 від 20.08.2024, № 000773 від 19.08.2024, № 000355 від 16.08.2024, № 000772 від 22.08.2024, № 000342 від 12.06.2024, № 000323 без дати, № 000344 від 07.06.2024, № 000345 від 07.06.2024, № 000341 від 12.06.2024; флеш картка micro-SD 32 Гб; флеш картка micro-SD 64 Гб; банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку «Life» № НОМЕР_4 .

Постановою слідчого від 26.09.2024 у кримінальному провадженні вищевказані предмети та речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що на теперішній час існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене та вилучене майно зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, прокурор звернувся з даним клопотанням до суду.

У судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання наполягав з підстав зазначених в клопотанні.

Третя особа, щодо майна якої вирішується клопотання про арешт ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на належний йому мобільний телефон «Samsung», оскільки в ухвалі Печерського районного суду міста Києва від 12.09.2024 було надано дозвіл на виявлення та зняття копії інформації з мобільного телефону, без надання дозволу на його вилучення.

Заслухавши пояснення прокурора та третьої особи, щодо майна якої вирішується клопотання про арешт ОСОБА_4 , вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали в режимі таємниці слідства, слідчий суддя зазначає про таке.

З клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0000494 від 18.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 249, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, та під час досудового розслідування якого 25.09.2024 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.09.2024 в домоволодінні за місцем проживання головного державного інспектора Черкаського рибоохоронного патруля ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у власності ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено: протоколи про адміністративні правопорушення за № 000354 від 15.08.2024, № 000774 від 16.08.2024, № 000771 від 20.08.2024, № 000773 від 19.08.2024, № 000355 від 16.08.2024, № 000772 від 22.08.2024, № 000342 від 12.06.2024, № 000323 без дати, № 000344 від 07.06.2024, № 000345 від 07.06.2024, № 000341 від 12.06.2024; флеш картка micro-SD 32 Гб; флеш картка micro-SD 64 Гб; банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку «Life» № НОМЕР_4 .

Постановою слідчого від 26.09.2024 виявлені та вилучені предмети та речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що: протоколи про адміністративні правопорушення за № 000354 від 15.08.2024, № 000774 від 16.08.2024, № 000771 від 20.08.2024, № 000773 від 19.08.2024, № 000355 від 16.08.2024, № 000772 від 22.08.2024, № 000342 від 12.06.2024, № 000323 без дати, № 000344 від 07.06.2024, № 000345 від 07.06.2024, № 000341 від 12.06.2024; флеш картка micro-SD 32 Гб; флеш картка micro-SD 64 Гб; банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку «Life» № НОМЕР_4 є доказами у даному кримінальному провадженні.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст.98 КПК України.

Щодо заперечень третьої особи, щодо майна якої вирішується клопотання про арешт ОСОБА_4 в частині накладення арешту на належний йому мобільний телефон, слідчий суддя зауважує, що у ході проведеного 25.09.2024 обшуку був вилучений добровільно виданий ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку «Life» № НОМЕР_4 , на якому встановлені програми для спілкування (месенджери), у яких наявні чати із спілкуванням та листуванням з особами, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Вказаний телефон вилучено у зв`язку із необхідністю його подання разом з інформацією, що на ньому міститься, для проведення експертного дослідження.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись стандартом доведення «достатні підстави», слідчий суддя висновує, що належний ОСОБА_4 мобільний телефон, вилучений у нього під час обшуку, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, мобільний телефон міг бути використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення чи зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, враховуючи те, що на ньому встановлені програми для спілкування (месенджери), у яких наявні чати із спілкуванням та листуванням з особами, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Призначення комплексної судової телекомунікаційної та комп`ютерно-технічної експертизи, проведення повного огляду вказаного мобільного телефону та його дослідження дозволить органу досудового розслідування можливість встановити наявність на ньому відомостей, які можуть бути використані як докази обставин, що встановлюються у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вилучений мобільний телефон відповідає ознакам, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК. Доказів, які б спростовували наведені висновки третьою особою надано не було і судом не встановлено.

Згідно з ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, зокрема що може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ст.2,9,25,91 КПК України на сторону обвинувачення покладається вжиття заходів щодо швидкого, всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення події кримінального правопорушення, осіб, які його вчинили, інших обставин, що підлягають доказуванню.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (п.5,6 ч.2 ст.173 КПК України).

Частиною четвертою статті 132 КПК України встановлено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Вищенаведені положення кримінального процесуального закону узгоджуються з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, згідно з яким ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини» / Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

У ході застосування у даному випадку наведеного підходу слідчий суддя виходить із: (1) права сторони обвинувачення самостійно визначати, які докази необхідно додатково зібрати на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню; (2) існування високої ймовірності (ризику) приховування, пошкодження, знищення або перетворення інформації, яка міститься на мобільному телефоні, у тому числі зважаючи на неможливість повністю їх оглянути та дослідити; (3) необхідності проведення експертного дослідження, повного огляду та дослідження змісту листування у програмах для листування (месенджерах), на яке потрібно надати вилучений мобільний телефон.

Таким чином на підставі викладеного вище, зважаючи на існування достатніх підстав вважати, що наявні на вилученому мобільному телефоні відомості, які мають значення для кримінального провадження, в інший спосіб отримати неможливо, а незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може спричинити настання ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК (приховування, пошкодження, знищення та перетворення зазначених відомостей), тому накладення арешту на майно є необхідним, оскільки може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

У рамках кримінального провадження № 0000494 від 18.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.365, ч.1 ст.249, ч.1 ст.366, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, накласти арешт на: протоколи про адміністративні правопорушення за № 000354 від 15.08.2024, № 000774 від 16.08.2024, № 000771 від 20.08.2024, № 000773 від 19.08.2024, № 000355 від 16.08.2024, № 000772 від 22.08.2024, № 000342 від 12.06.2024, № 000323 без дати, № 000344 від 07.06.2024, № 000345 від 07.06.2024, № 000341 від 12.06.2024; ??флеш картку micro-SD 32 Гб; ??флеш картку micro-SD 64 Гб; ??банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Samsung» імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв?язку «Life» № НОМЕР_4 , які було вилучено 25.09.2024 у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.09.2024 у домоволодінні за місцем проживання головного державного інспектора Черкаського рибоохоронного патруля ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у власності ОСОБА_4 .

Попередити уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошено 09.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_5