Провадження № 1-кс/175/3627/24
У Х В А Л А

09 серпня 2024 року смт Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 08.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, погодженим з прокурором, слідчий порушує питання про накладення арешту на майно.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, доходжу наступного висновку.

В провадженні СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 08.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

08.08.2024 у період часу з 17.05 годин по 17.10 год. за адресою: АДРЕСА_1 , поруч з приміщенням магазину на якому розташована таблиця з номером № 155 , , в ході якого було виявлено та вилучено з транспортного засобу НОМЕР_2 д.н. НОМЕР_3 , який перебуває в користуванні ОСОБА_4 ніж який має загальну довжину 26 см, довжину леза 12,4 см, довжину рукоятки 13,5, який було запаковано та СП NPU 5104759, який добровільно надав гр. ОСОБА_4 .

Виявлений та вилучений предмет, має доказове значення у цьому кримінальному провадженні та постановою слідчого його визнані речовим доказом по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 98 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2024 року надано дозвіл на проведення вищевказаного огляду, який було проведено в порядку ст..233 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема:

- правову підставу для арешту майна;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки накладення арешту на майно презюмує втручання у право на володіння цим майном фізичної або юридичної особи, слід також враховувати, що такий захід має бути як відповідним поставленій меті, так і пропорційним їй, що визначено в рішенні у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (Case of James and others v. the United Kingdom) № 8793/79 від 21 лютого 1986 року, Series A, № 98.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.

Розглядом клопотання не встановлено, що накладення арешту на це майно суперечитиме положенням ч.4 ст.173 КПК України.

Так само для оцінки мети поданого клопотання - арешт з метою збереження речових доказів, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, на нього необхідно накласти арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 08.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна- задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, користування та розпорядження, на ніж який має загальну довжину 26 см, довжину леза 12,4 см, довжину рукоятки 13,5, який було запаковано та СП NPU 5104759, який добровільно надав гр. ОСОБА_4 з транспортного засобу НОМЕР_2 д.н. НОМЕР_3 під час огляду відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , поруч з приміщенням магазину на якому розташована таблиця з номером № 155.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Арешт майна може бути скасований в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1