ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/5619/24

Провадження № 1-кп/210/734/24

31 жовтня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони та учасники кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 , захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 14вересня 2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за за № 0001141 відносно:

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. красноярськ, російської федерації, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судима

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 4 статті 185 КК України,

та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 та за згодою потерпілого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024) в Україні введено воєнний стан.

13 вересня 2024 року у період часу з 16:00 години по 17:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , в гостях у ОСОБА_6 , звернула увагу, що на поверхні шафи знаходиться мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 8 M1908C3IG» в корпусі синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 з об`ємом пам`яті 4/64 GB, що належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, впевнившись, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_6 , за відсутністю інших свідків та очевидців, діючи умисно, з корисливою метою, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно взяла з шафи мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8 M1908C3IG» в корпусі синього кольору, з об`ємом пам`яті 4/64 GB, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 із сім-картою з мобільним номером НОМЕР_4 , яка для потерпілого матеріальної цінності не складає, карту пам`яті марки Samsung Evo Plus microSD 512 GB UHS-I U3 V30 A2 (MB-MC512KA/EU) поза волею власника мобільного телефону ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_7 , з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду загальна сума якої складає 5741,34 гривень.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

31 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні №0001141 від 14.09.2024 року укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , отримавши від потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , письмову згоду, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди, обвинувачена ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 КК України України у виді 5 (п`яти) років позбавлення.

Також, сторони узгодили, що відповідно до ст.75КК України звільнити ОСОБА_4 в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.

Відповідно до угоди, сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувальними вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченим роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 підтримала укладення угоди, зробила це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до неї ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою їй ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження вона не зверталася. Обвинувачена беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

ОСОБА_4 зазначила, що цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І вона при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь. Наполягає на укладенні угоди, повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до неї у разі її затвердження.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Потерпілий підтримує укладення угоди , вказав про її добровільність, про що свідчить його заява. Просив затвердити угоду за його відсутності.

Прокурор угоду підтримала, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Судом додатково досліджено: матеріали судових експертиз, характеризуючий матеріал відносно обвинуваченої, постанови про визнання речових доказів.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з вимогами частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених (ч. 8 ст. 469 КПК України).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.

Потерпілий надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, та подав до суду заяву про її затвердження.

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Дії ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів. Виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 , яка будучи допитаною в суді підтвердила фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, беззаперечно визнала свою вину, просила суворо не карати. Обвинувачена показала, що дійсно вчинила крадіжку мобільного телефону та продала його через щнайомого. Не знала, що потерпілий являється військовослужбовцем, завжди донатила на допомогу ЗСУ. Щиро каїться, шкода відшкодована шляхом повернення викраденого телефону.

На підставі викладеного, всебічно дослідивши обставини справи , суд визнає ОСОБА_4 винуватою за частиною 4 статті 185 КК України за ознаками «таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану».

Щодо покарання.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинуваченаОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення.

За вчинення кримінального правопорушення за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України сторони домовились про покарання в межах встановленої санкцією статті у виді позбавлення волі строком в 5 (п`ять ) років позбавлення волі та застосувати положення статті 75 КК України - звільнення обвинуваченої в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.

Покарання сторонами угод визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинувачених, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.

Обвинувачена у судовому засіданні щиро розкаялася у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання. Крім того, обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що призвело до повернення викраденого майна.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання - не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачена в силу статті 89 КК України є несудимою особою, характеризується посередньо, має постійне місце проживання, не має на утриманні неповнолітніх дітей (позбавлена батьківських прав), на обліку у лікаря-психіатра перебувала з 1994 по 2003 рік, з обліку знята; перебуває під наглядом лікаря-нарколога з вересня 2010 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. не перебуває, офіційно не працює..

Суд погоджується з узгодженою мірою покарання, яке є ближчим до мінімальних меж санкції частини 4 статті 185 КК України, враховуючи що потерпілому шкода відшкодована, а обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому та бажає бути корисною для суспільства, вживає заходів для працевлаштування, підтримує зв"язок з дітьми.

Остаточне покарання визначено в угоді з урахуванням статті 75, 76 КК України.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Суд враховує наявність кількох обставин, які пом"якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, наявність міцних соціальних зв"язків, що свідчить про те, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням строком в один рік.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, слід зазначити, що частиною другою статті 75 КК України передбачена можливість суду приймати рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди, а також узгодження звільнення від відбування покарання з випробуванням. У цьому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тобто, тривалість іспитового строку та перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, та встановлені обставини, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені п. п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень

Витрати, пов`язані із проведенням експертиз відсутні. Цивільний позов відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити з урахуванням статті 100 КПК України.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченої - цілодобовий домашній арешт, - слід змінити на нічний до набрання вироку законної сили, оскільки відсутні ризики, які існували на час застосування такого запобіжного заходу. Крім того, обвинувачена має можливість працевлаштуватись, офіційно отримувати доходи, тобто мати засоби для існування, а наявність обюмежень у пересуванні не надають останній можливості виходити на роботу та реалізовувати право на працю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373, 469, 472, 475 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні № 0001141, відомості про яке внесено до ЄРДР 14.09.2024 року, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 узгоджену угодою про визнання винуватості міру покарання за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбуття призначеного за цим вироком основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років з іспитовим терміном в 1 (один) рік.

Відповідно до п. п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - цілодобовий домашній арешт - змінити на домашній арешт у нічний час, поклавши на ОСОБА_4 обов"язок не залишити місце постійного проживання (приміщення квартири АДРЕСА_3 ) у нічний час (з 23год.00хв. до 05год.00хв.) - до набрання вироку законної сили.

Речові докази - мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8 M1908C3IG» в корпусі синього кольору, з об`ємом пам`яті 4/64 GB, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому - залишити у володінні потерпілого - ОСОБА_6 .

Матеріали кримінального провадження за № 0001141 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/5619/24, провадження №1-кп/210/734/24.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1