Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

4 листопада 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року у кримінальних провадженнях № 0002155, № 0001353, № 0000099 щодо ОСОБА_2 ,

у с т а н о в и в :

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 30.05.2024 ОСОБА_2 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.185 КК України - 5 років 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком і вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2023, ОСОБА_2 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

28.06.2024 прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати і постановити ухвалу, якою ОСОБА_2 вважати засудженим: за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі; за ч.4 ст.185 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2023, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.

Так, згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, які мають бути чітко сформульовані та відповідати положенням ст.407 КПК України, якою передбачено, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити вирок або ухвалу без змін;

2) змінити вирок або ухвалу;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Порушуючи питання про скасування вироку в певній частині, прокурор просить постановити ухвалу, якою, фактично, призначити ОСОБА_2 більш суворе покарання, ніж його призначив суд першої інстанції, що не узгоджується з положеннями вказаної раніше норми та ст.420 КК України.

Покарання шляхом формулювання «вважати засудженим» не призначається, і якщо прокурор ставить на меті призначення обвинуваченому більш суворого покарання, він повинен конкретно зазначити, за якою статтею (частиною статті) Особливої частини КК України належить призначити покарання якого виду і в якому розмірі, а також на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням якого принципу (поглинення менш суворого покарання більш суворим, часткового або повного складання призначених покарань), і на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків із застосуванням якого принципу (до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком).

Вказані обставини унеможливлюють апеляційний розгляд, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

А тому апеляційну скаргу прокурора належить залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року щодо ОСОБА_2 залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 5 /п`ять/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1