Провадження № 1-кс/537/778/2024
Справа № 537/5119/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000307 від 29.09.2024, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням, відповідно до вимог якого просить накласти арешт на речовий доказ - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 з серійним номером НОМЕР_1 , з

позбавленням права відчуження та розпорядження вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В обґрунтування клопотання зазначено, що сектором дізнання ВнП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000307 від 29.09.2024 про те, що 28.09.2024 близько 14:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під керуванням автомобіля Опель Астра д.н.з. НОМЕР_2 , пред`явив посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на власне ім`я, з ознаками підробки, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України. Слідчим СВ ОСОБА_5 , в ході огляду місця події від 28.09.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , у гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 з серійним номером НОМЕР_1 , в присутності понятих та поміщено в прозорий сейф-пакет НПУ PSP 1126143, опечатано, та підписано учасниками події. 29.09.2024 дізнавачем ОСОБА_6 винесено постанову про визнання

речовим доказом посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 з серійним номером НОМЕР_1 , вилученого в ході огляду місця події та винесено постанову про призначення технічної експертизи документів. Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 з серійним номером НОМЕР_1 передано на зберігання до кімнати речових доказів ВнП №1 КРУП ГУ НП в Полтавській області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до вирішення питання по суті. Беручи до уваги вищевикладене та те, що вилучені речі, являються

матеріальними об`єктами, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останнього, забезпечення їх схоронності, прокурор звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої клопотання підтримує та просить розгляди його без її участі.

Володілець майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, хоча про розгляд клопотання повідомлялася.

Згідно частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Розглянувши клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків:

Слідчим суддею достовірно встановлено, що в провадженні СД ВнП № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000307 від 29.09.2024 року, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 29.09.2024 за матеріалами правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень було внесено наступні відомості: «28.09.2024 близько 14:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під керуванням автомобіля Опель Астра д.н.з. НОМЕР_2 , пред`явив посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на власне ім`я, з ознаками підробки».

На час розгляду клопотання повідомлення про підозру за описаним вище фактом жодній фізичній особі не вручено.

З протоколу огляду від 28.09.2024, наданого ініціатором клопотання в його обґрунтування, вбачається, що 28.09.2024 поблизу будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , категорії В, з серійним номером НОМЕР_1 .

29.09.2024 року постановою дізнавача СД відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 вилучене в ході огляду посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 з серійним номером НОМЕР_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передано на зберігання до кімнати речових доказів ВнП АДРЕСА_3 .

29.09.2024 року постановою дізнавача СД відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 призначено технічну експертизу документів.

Відповідно до статті 167 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з частини 2 статті 168 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням положень пункту 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно частини 2, 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 10 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході проведення огляду, може бути доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Одночасно, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України , слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000307 від 29.09.2024 року, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 з серійним номером НОМЕР_1 , яке 28.09.2024 добровільно видав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду, поряд з будинком АДРЕСА_1 , з позбавленням права на розпорядження та користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Копію ухвали направити прокурору, дізнавачу та володільцю майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1