Провадження №11-сс/801/833/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженики м. Київ, проживаючої за адресою АДРЕСА_1

в рамках кримінального провадження № 0000478 від 21.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 113 КК України,-

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваної: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2024 року клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_9 задоволено.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 22.10.2024 по 20.12.2024 включно.

Згідно клопотання слідчого 20 жовтня 2024 року, приблизно о 17 год. 40 хв., точний час слідством не встановлено, поблизу залізничного переїзду на АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_10 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з метою ослаблення держави, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та залякування місцевого населення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи важливе народногосподарське та оборонне значення залізниці, якою у тому числі переміщається військова техніка, озброєння, які необхідні для Збройних Сил України, що здійснюють відсіч збройної агресії Російської Федерації, вчинили підпал залізничної релейної шафи за наступних обставин.

Так, приблизно у червні 2024 року, більш точний час слідством не встановлено, перебуваючи у м. Гнівань Вінницького району громадянка України ОСОБА_7 отримала від невстановленого представника Російської Федерації пропозиції вчинення за грошову винагороду підпалів об`єктів, які мають важливе народногосподарське або оборонне значення, з метою ослаблення держави, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та залякування місцевого населення.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідування дату та час, але не пізніше 19 жовтня 2024 року, перебуваючи у м. Гнівань Вінницького району, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 досягли попередньої змови на вчинення підпалів залізничних релейних шаф на виконання вказаних завдань для досягнення спільної мети з корисливих мотивів.

Надалі, 19 жовтня 2024 року ОСОБА_7 з метою реалізації вказаного кримінально протиправного умислу та на виконання домовленостей із ОСОБА_10 обрала за допомогою картографічного інтернет-сервісу релейну шафу біля залізничного переїзду на АДРЕСА_2 для здійснення її підпалу, місцезнаходження якої цього ж дня приблизно о 12 год. 02 хв. повідомила ОСОБА_10

20 жовтня 2024 року ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , перебуваючи у м. Гнівань, продовжуючи реалізацію спільного кримінально протиправного умислу, підготували сокиру та цвяходер, а також придбали рідкий розпалювач вогнищ для вчинення запланованого підпалу залізничної релейної шафи. Цього ж дня ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 на автомобілі «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , вирушили до вказаної вище залізничної релейної шафи у АДРЕСА_2 .

У подальшому, 20 жовтня 2024 року ОСОБА_7 , перебуваючи біля залізничного переїзду на АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_10 кримінально протиправного умислу, шляхом надсилання відеозапису вказаної релейної шафи на названій місцевості невстановленому представнику Російської Федерації, погодила із ним вчинення її підпалу за грошову винагороду.

Після цього, 20 жовтня 2024 року, приблизно о 17 год. 40 хв., точний час слідством не встановлено, продовжуючи реалізацію кримінально протиправного умислу, відповідно до розподілених із ОСОБА_10 злочинних функцій ОСОБА_7 , користуючись тим, що її дії прикриває ОСОБА_10 , щоб не бути виявленою, за допомогою вказаного вище цвяходера відігнула двері вказаної релейної шафи, облила її вміст наведеним вище рідким розпалювачем та підпалила запальничкою. Одразу після вказаних дій, ОСОБА_7 зробила відеозапис горіння вказаної релейної шафи та з метою підтвердження вчинення описаних діянь надіслала невстановленому представнику Російської Федерації. Під час зазначених дій ОСОБА_7 , з метою реалізації спільного кримінально протиправного умислу, відповідно до розподілених злочинних функцій ОСОБА_10 , з метою приховання факту вчинення ОСОБА_7 підпалу релейної шафи від імовірних свідків, зайняв позицію біля дороги неподалік від вказаного місця та повідомляв ОСОБА_7 за допомогою особистого мобільного телефона про наближення автомобілів.

Після підпалу релейної шафи ОСОБА_10 , на автомобілі «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_7 зникли з місця чинення злочину.

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що 20 жовтня 2024 року, приблизно о 21 год. 20 хв., точний час слідством не встановлено, на залізничному перегоні «Гнівань Тюшки» поблизу с. Селище Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з метою ослаблення держави, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та залякування місцевого населення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи важливе народногосподарське та оборонне значення залізниці, якою у тому числі переміщається військова техніка, озброєння, які необхідні для Збройних Сил України, що здійснюють відсіч збройної агресії Російської Федерації, вчинили підпал залізничної релейної шафи за наступних обставин.

Так, 20 жовтня 2024 року, продовжуючи реалізацію вказаного вище кримінально протиправного умислу, у зв`язку із недостатнім для досягнення злочинної мети заподіянням шкоди від підпалу релейної шафи біля залізничного переїзду на АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 конкретизували попередньо досягнену 19 жовтня 2024 року попередню змову на підпал релейної шафи, домовилися про підпал ще однієї релейної шафи на залізничному перегоні «Гнівань-Тюшки» з метою ослаблення держави, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та залякування місцевого населення, за грошову винагороду на виконання завдання невстановленого представника Російської Федерації.

У подальшому, цього ж дня ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , прямуючи до с. Селище Вінницького району Вінницької області, із застосуванням картографічного інтернет-сервісу, попередньо обрали залізничну релейну шафу для її підпалу на перегоні «Гнівань-Тюшки» поблизу с. Селище Вінницького району Вінницької області, до якої одразу попрямували на автомобілі «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 .

20 жовтня 2024 року приблизно о 21 год. 15 хв., точний час слідством не встановлено, продовжуючи реалізацію спільного кримінально протиправного умислу, ОСОБА_7 за допомогою вказаного вище цвяходера та ОСОБА_10 за допомогою вказаної вище сокири відігнули двері названої релейної шафи.

Після цього відповідно до розподілених із ОСОБА_10 злочинних функцій ОСОБА_7 облила вміст вказаної релейної шафи наведеним вище рідким розпалювачем та підпалила запальничкою, а також зробила відеозапис горіння вказаної релейної шафи, який з метою підтвердження вчинення описаних протиправних діянь, надіслала невстановленому представнику Російської Федерації. У цей же час, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, відповідно до розподілених злочинних функцій ОСОБА_10 , з метою приховання факту вчинення ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 підпалу релейної шафи від імовірних свідків, зайняв позицію біля дороги неподалік від вказаного місця та повідомляв ОСОБА_7 за допомогою особистого мобільного телефона про наближення автомобілів.

Після підпалу релейної шафи ОСОБА_10 , на автомобілі «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_7 зник з місця чинення злочину.

У подальшому, цього ж дня ОСОБА_7 від невстановленої особи отримано грошові кошти на невстановлену досудовим слідством суму, як оплату вказаного протиправного діяння. На виконання вказаних вище домовленостей із ОСОБА_10 . ОСОБА_7 передала йому як оплату виконаних ним злочинних функцій при вчиненні вказаного протиправного діяння грошові кошти на суму 2000 грн.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2024 року та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід не повязаний із триманням під вартою цілодобовий домашній арешт.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що у слідчого були відсутні підстави для затримання підозрюваної без ухвали слідчого судді.

Слідчим суддею не в повній мірі врахована особа підозрюваної, яка проживає по АДРЕСА_1 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_11 , за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, здійснює догляд за двома малолітніми дітьми ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та те, що дитина ОСОБА_12 , має затримки в фізичному та психологічному розвитку, що підтверджується висновком про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 07.10.2019 року, дитина ОСОБА_13 , перебуває на грудному вигодовуванні, що свідчить про те, що діти потребують постійного догляду матері, репутацію підозрюваної ОСОБА_7

Недоведено слідчим та прокурором необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України та не врахував положення Європейської конвенції з прав людини та практику Європейського суду з прав людини, застосувавши до ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, підозрювану ОСОБА_7 , яка підтримала думку свого захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо покурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які перешкодять виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

В кримінальному провадженні №0000478, внесеному до ЄРДР 21.10.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 113 КК України.

Щодо тверджень захисника ОСОБА_6 про незаконність затримання підозрюваної ОСОБА_7 в порядку ст..208 КПК України колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень, передбачених п.2 ч.1ст.208 КПК України, уповноважена особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Саме з цих підстав й було затримано ОСОБА_7 22.10.2024 року, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, який підписаний підозрюваною та захисником ОСОБА_6 без зауважень.

Перевірка наявності законних підстав для затримання ОСОБА_7 без ухвали слідчого судді здійснена у цьому провадженні слідчим суддею в рамках розгляду клопотання слідчого про обрання підозрюваній запобіжного заходу.

За таких обставин, затримання підозрюваної відбулося в порядку ст. 208 КПК України, з дотриманням норм кримінального процесуального права, з якими закон пов`язує можливість затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував особу підозрюваної ОСОБА_7 , яка має постійне місце проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судима, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, та дійшов вірного висновку, що підозрювана, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тобто вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, а до осіб під час дії воєнного стану, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов висновку, який колегія суддів вважає обґрунтованим і таким, що узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідає практиці Європейського суду з прав людини, адже він оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.

Посилання апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу не пов`язного з триманням під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту є безпідставними.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється остання.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, нормами вказаної статті встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 113 КК України, а саме те, що діючи з прямим умислом, із особистих корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ослаблення держави, здійснювала дії спрямовані на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, що дає право слідчому судді не визначати заставу підозрюваній.

Таким чином, враховуючи наведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що у повній мірі відповідає вимогам закону.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає положенням ст. 184 КПК України, має посилання на наявність ризиків, та до клопотання долучені матеріали, якими процесуальний документ обгрунтовується.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4