Провадження № 1-в/686/722/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2024 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утримані неповнолітніх осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-16.04.2018 Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
- 21.01.2019 Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з виправної колонії 21.05.2021 по відбуттю строку покарання
- 10.01.2013р. колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 , ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,
про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь,
Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 10 січня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 , ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. 09.08.2024 року набрав юності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року у зв`язку із цим в клопотанні ставиться питання про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_5 до вимог даного закону і визначити остаточну міру покарання.

Представник місця відбування покарання при розгляді заяви поклався на розсуд суду. Засуджений заяву підтримав, просила задовольнити, прокурор вказала, що заява підлягає задоволенню.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню при цьому суд виходить з наступного.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Згідно вказаного Закону, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна становить згідно ст. 51 КУпАП ( в редакції Закону №3886-ІХ від 18.07.2024р.) два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку від 10.01.2023р. вбачається, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив у вересні 2021 року та здійснив крадіжку на суму 900 грн.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн.

Таким чином, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю більше ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 року, відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» становив 2270 грн., а 50 % від його розміру становить 1135 грн. На момент вчинення у 2021 році, ОСОБА_4 кримінального правопорушення, розмір вартості викраденого майна, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян з врахуванням положень ПК України, ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік»» та ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024 року становив 2270 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у 2021 році розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2270 грн. (1135х2=2270), як вбачається з матеріалів справи, вартість викраденого майна (загальна сума 900 грн.) менша 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у відповідний період.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Тому на підставі Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р., ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком від 10.01.2023р. колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у виді 3 років позбавлення волі.

Проте даним вироком ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі і за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі і на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання біль суворим засуджено до 3 років позбавлення волі, оскільки ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, то ОСОБА_4 має відбувати призначене покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1 року обмеження возі.

Одночасно судом враховується, що ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25.06.2022 року по 09.01.2023 року з розрахунку, що один день попереднього увьязення дорівнює одному дню позбавлення волі, а після вироку апеляційного суду до сьогодні ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі. Загальний строк відбутого покарання ОСОБА_4 станом на 04.12.2024 року у виді позбавлення волі із врахуванням попереднього увьязення становить 2 роки 5 місяців 9 днів.

Відповідно до положень п.а) ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дня обмеження волі. З метою зарахування і вирахування строку відбуття покарання за ч. 1 ст. 309 КК України суд переводить відбуте покарання у виді позбавлення волі стром 2 роки 5 місяців 9 днів в обмеження волі і на момент судового рішення ОСОБА_4 вважається таким, що відбув покарання у виді 1 року обмеження волі, тому підлягає звільненню з місць відбування покарання, як особа, що відбула покарання по закінченню строку відбуття покарання.

Керуючись ст.ст. 336, 376, 535-539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, суд,-

ухвалив :

На підставі Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р., ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання за вироком від 13.11.2023р. Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком від 10.01.2013р. колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня ухвалення вироку 10.01.2023р. та зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25.06.2022 року по 09.01.2023 року з розрахунку, що один день попереднього увьязення дорівнює одному дню позбавлення волі, а також в силу п.а) ч. 1 ст. 72 КК України суд переводить відбуте покарання у виді позбавлення волі стром 2 роки 5 місяців 9 днів в обмеження волі і на момент судового рішення ОСОБА_4 вважається таким, що відбув покарання у виді 1 року обмеження волі за ч. 1 ст. 309 КК України та підлягає негайному звільненню з місць відбування покарання, як особа, що відбула покарання по закінченню строку відбуття покарання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1