ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 948/848/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/2013/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000194 від 03.04.2022 за частиною 5 статті 185, частиною 3 статті 28 пунктами 1, 9, 12 частини 2 статті 115, частиною 3 статті 28 частиною 2 статті 194, частиною 3 статті 28 частиною 1 статті 263 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.10.2024 включно, без визначення розміру застави.

Не погодившись з вказаною ухвалою, захисник обвинуваченого подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 19.08.2024 скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт чи особисте зобов`язання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що обвинувачений перебуває під вартою вже 2,5 роки. Судом під час розгляду клопотання прокурора не було забезпечено право мати достатній час для підготовки до захисту. Клопотання прокурора обвинувачений отримав перед початком судового засідання, суд проігнорував вказаний факт, не відклав розгляд справи, чим порушив право обвинуваченого на належну правову процедуру. Стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Захисник вважає, що суд формально підійшов до вирішення питання щодо можливості визначення більш м`якого запобіжного заходу, не врахував, що обвинувачений раніше не був судимий, має середню освіту, до затримання був офіційно працевлаштований, перебуває у фактичних шлюбних відносинах.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не встановила підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд першої інстанції встановив, що ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, з чим погоджується апеляційний суд. Доводи апеляційної скарги захисника не спростовують їх наявності, враховуючи те, що судовий розгляд кримінального провадження триває, та як зазначено в оскаржуваній ухвалі суду, не всі свідки допитані судом безпосередньо. Небезпідставними є висновки суду першої інстанції про те, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження, але і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань свідка. Суд апеляційної інстанції враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на обсяг пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, наслідки, що настали від інкримінованих йому дій у вигляді вбивства трьох осіб, кількість причетних до злочинів осіб, суд апеляційної інстанції вважає, що встановлені ризики продовжують існувати та запобігти їх настанню можливо шляхом продовження виняткового за своєю суворістю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким. Суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку доводам обвинуваченого щодо його непричетності до інкримінованих злочинів, оскільки переглядаючи в порядку статті 422-1 КПК України ухвалу суду першої інстанції про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти наявність складу кримінального правопорушення. Саме суд першої інстанції за результатами судового провадження, після дослідження всіх доказів, отриманих показань свідків, може оцінити кожен доказ як окремо так і в сукупності з іншими доказами, визначити їх достатність для підтвердження пред`явленого обвинувачення, що в свою чергу не виключає можливості продовження строку тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого на стадії судового розгляду, в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів. Захисник в апеляційній скарзі посилається на міцність соціальних зв`язків обвинувачених, однак їх наявність з огляду на серйозність та обсяг пред`явленого обвинувачення не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у випадку застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, про які просить захисник. Посилання захисника на процесуальні порушення з боку прокурора щодо строків вручення клопотання про продовження тримання під вартою як обвинуваченому так і захиснику заслуговують на увагу, однак не є тими істотними порушеннями, які впливають на обгрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення, оскільки встановлено правові підстави для продовження строку тримання під вартою. Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на даному етапі не встановлено, у зв`язку з чим колегія суддів вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою. Враховуючи зміст пред`явленого обвинувачення, відповідно до положень частини 4 статті 183 КПК України, судом першої інстанції небезпідставно не визначено розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу при продовженні тримання під вартою. У зв`язку із наведеним, порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі захисника доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419, 422-1 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: