1-кс/205/1173/24
УХВАЛА

Іменем України

11 жовтня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в режимі відеоконференції захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000375 від 30.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Розівка, Розівського району Запорізької області, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000375 від 30.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України.

В обґрунтування клопотання старший слідчий зазначила, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000375 від 30.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України, встановлено, що у березні 2022 року, точного часу слідством не встановлено, але не пізніше 23.03.2022 року, у громадянина України ОСОБА_6 , який раніше обіймав посаду старшого диспетчера електропідстанції 330 кВ «Зоря» відділу експлуатації підстанцій Бахмутського регіонального центру обслуговування мережі Східного територіального управління обслуговування мережі ПрАТ «НЕК «Укренерго», виник злочинний умисел, спрямований на допомогу (пособництво) державі-агресору Російській Федерації, з метою завдання шкоди Україні, шляхом реалізації рішень та дій держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

З цією метою, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.03.2022 року, перебуваючи у м. Маріуполь, Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, маючи фахові знання, управлінські навички та досвід роботи у енергетичній промисловості, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», добровільно, умисно, за власною ініціативою, обійняв посаду заступника начальника підстанції 330 кВ «Зоря», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка входить у склад так званого «Державного унітарного підприємства ДНР «Державна магістральна мережева компанія», маючи мету забезпечення функціонування підприємства як об`єкту енергетичної промисловості держави-агресора, та фактично переходу у сферу підпорядкування Міністерства вугілля та енергетики донецької народної республіки.

Перебуваючи у займаній посаді, ОСОБА_6 , у невстановлений період часу, з 14 квітня 2022 року до кінця травня 2022 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, вчиняв умисні дії, направлені на створення позитивного іміджу держави-агресора та перспективного бачення майбутнього разом із Росією, здійснював агітацію та схиляння колишніх працівників ПрАТ «НЕК «Укренерго» до співпраці з представниками держави-агресора та укладення трудових відносин з «Державним унітарним підприємством ДНР «Державна магістральна мережева компанія».

За для реалізації рішень держави-агресора та окупаційної адміністрації, підготовки передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, ОСОБА_6 координував дії підлеглих працівників підстанції 330 кВ «Зоря» «Державного унітарного підприємства ДНР «Державна магістральна мережева компанія» з відтворення роботи підстанції, тобто ремонту електромереж, грозозахисних тросів, заміні ізоляції на пошкоджених ділянках, будівництва джерел живлення на об`єкті підстанції 330 кВ «Зоря», з метою включення її в роботу для задоволення потреб територій, тимчасово не підконтрольних Україні, забезпечення держави-агресора та її збройних формувань енергетичними ресурсами, а також вимкнення потужностей електричної енергії від Об`єднаної енергетичної системи України.

Завдяки умисним діям ОСОБА_6 , вчиненим в період часу з березня 2022 року до травня 2022 року включно, на посаді заступника начальника підстанції 330 кВ «Зоря», спрямованим на допомогу (пособництво) державі-агресору Російській Федерації, з метою завдання шкоди Україні, відбулось повноцінне відновлення функціонування підстанції 330 кВ «Зоря» «Державного унітарного підприємства ДНР «Державна магістральна мережева компанія» та передача енергетичних потужностей та виробленої електроенергії на користь держави-агресора та її збройних формувань.

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб. В подальшому у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено та він діє і на теперішній час.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у пособництві державі-агресору, тобто в умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів, інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням території Маріупольського району Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 193 від 24.09.2024 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістку про виклик підозрюваного на 28.09.2024 року з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 29.09.2024 року з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 30.09.2024 року з 09 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв., за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 111-2 КК України, допиту підозрюваного, тощо.

Жодного разу у призначений час та місце громадянин України ОСОБА_6 не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

24 вересня 2024 року письмово повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України, повідомлення вручено захиснику підозрюваного ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_4 .

Таким чином, 24.09.2024 року з моменту публікації повідомлення про підозру, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України.

Враховуючи той факт, що місце знаходження підозрюваного на підконтрольній українській владі території не встановлено, за викликом прокурора останній не прибув та про причини неможливості прибуття не повідомив, постановою слідчого від 02.10.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ст. 111-2 КК України, переховується від слідства, наявні ризики продовження вчинення ним кримінального правопорушення, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, слідчий, за погодженням з прокурором, просить обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання з огляду на таке.

В ході розгляду клопотання встановлено, що у провадженні СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за № 0000375 від 30.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України.

24 вересня 2024 року заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України, підозру вручено захиснику вручено захиснику ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених ч. 6 цієї статті.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів заявленого клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території та постановою слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 від 02.10.2024 року оголошений в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Винесена слідчим або прокурором на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою - при міждержавному або міжнародному розшуку. Тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.

Таким чином, у слідчого судді наявні всі підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відсутність підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Виходячи із наявних та наданих доказів, слідчий суддя, доходить висновку, що докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про обґрунтованість пред`явленої в межах даного кримінального провадження підозри ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 111-2 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії особливо тяжких злочинів.

Тяжкість можливого покарання сама по собі може бути суттєвим мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Отже, вирішуючи питання про обрання ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи факт покарання, вироком суду, може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду;

- можливість продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи викладене, доведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Отже, у даному випадку розмір застави слідчий суддею не визначається.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 193 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000375 від 30.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного 30.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375, без визначення розміру застави.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання ОСОБА_6 не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1