Справа № 369/5360/24
Провадження № 1-кп/369/1664/24
В И Р О К

іменем України

10.07.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0000100 від 27.01.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кожухівка Васильківського району Київської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має вищу освіту, не одружений, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

Водій ОСОБА_8 26.01.2024 року о 19.07 керував автомобілем «Skoda Fabia», р/н НОМЕР_2 , від вулиці Білогородської в напрямку міста Києва поблизу приміщення АДРЕСА_2 , у темний час доби не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив пп. «б» п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (далі ПДР), згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі, внаслідок власної необережності та недбалості перевищив дозволену швидкість руху в населеному пункті та рухався зі швидкістю 100,12 км/год + 7,51 км/год, чим порушив вимоги пп. «б» п. 12.9 ПДР, яким водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість в населеному пункті 50 км/год, та п. 12.2 ПДР, відповідно до якого в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому проїзну частину перетинала пішохід ОСОБА_9 , зліва направо відносно напрямку руху в м. Київ, не зупинився, чим порушив вимоги пункту 18.1 ПДР, відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

Смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, які відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пп. «б», «д» п. 2.3, п. 12.1, пп. «б» п. 12.9, п. 18.1 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_10 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у ДТП визнав, підтвердив обставини наїзду на пішохода, вибачився перед потерпілими, відшкодував заявлену ними до відшкодування шкоду, у вчиненому щиро розкаявся, заявив, що готовий відповідати з вчинене, просив не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що він не був очевидцем ДТП, загибель дружини для нього важка втрата, яка не може бути оцінена грошима, прийняв вибачення обвинуваченого, а також відшкодування шкоди, вважав, що ОСОБА_12 безумовно повинен бути позбавлений права керування транспортними засобами, проте не наполягав на його реальному ув`язненні.

Потерпіла ОСОБА_13 донька ОСОБА_10 участі у судовому провадженні не брала, направила заяву про отримання від обвинуваченого відшкодування шкоди.

З досліджених судом матеріалів кримінальної справи з`ясовано, що наїзд на пішохода ОСОБА_10 відбувся на пішохідному переході (а.с. 10-36), на момент ДТП водій був тверезий (а.с. 40), винуватість водія в порушенні ПДР встановлено, в тому числі, відео з камер спостереження (а.с. 82), висновками експерта від 20.02.2024 року № СЕ-19/111-24/7509-ІТ (а.с. 76-74), від 05.03.2024 року, СЕ-19/111-24/7501-ФП (а.с. 92-99), від 18.03.2024 року № СЕ-19/111-24/16826-ІТ (а.с. 119-124), тяжкість тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_10 та причина її смерті визначена висновком експерта № 75 від 27.01-27.02.2024 року (а.с. 43-45).

Отже, з`ясувавши всі обставини у кримінальному провадженні, дослідивши надані в розпорядження суду докази та оцінивши їх з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд робить висновок, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена повністю.

Водій ОСОБА_6 26.01.2024 року керував технічно справним автомобілем «Skoda Fabia», р/н НОМЕР_2 , проїзної частиною вулиці Магістральної в АДРЕСА_2 , значно перевищив допустиму в населеному пункті швидкість, внаслідок чого на пішохідному переході наїхав на ОСОБА_10 , яка перетинала проїзну частину без порушень ПДР, пішохід загинула на місці ДТП.

З огляду на наведене суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння за ч. 2 ст. 286 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки, та добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено. Також судом враховуються сталі соціальні зв`язку обвинуваченого, його позитивні характеристики за місцем проживання та за місцем роботи, а також його молодий вік і те, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

Тому за результатами судового провадження суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті з призначенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами зі звільненням від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання 4 (чотирьох) років позбавлення волі якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: прибувати на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Речові докази у справі: автомобіль «Skoda Fabia», р/н НОМЕР_2 , який переданий власнику, залишити у його розпорядженні; відеодиск з записом ДТП залишити в матеріалах кримінальної справи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , на користь держави на рахунок НОМЕР_3 в Казначействі України (ел.адм.податки), код класифікації 24060300 (інші надходження), отримувач платежу ГУК у Київській області/м. Київ, код отримувача за , 13631 (тринадцять тисяч шістсот тридцять одну) грн 04 коп процесуальних витрат у кримінальному провадженні № 0000100.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_14