04 жовтня 2024 року Єдиний унікальний № 501/4041/24 Провадження № 1-кп/501/266/24
ВИРОК

Іменем України

04 жовтня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: головуючого - ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2

номер справи 501/4041/24 провадження 1-кп/501/266/24

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Чорноморську Одеської області кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 10 серпня 2024 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ, Одеської області, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 в силу ст. 89 Кримінального кодексу України не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, -

участь у справі приймали: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого (ВКЗ) ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час воєнного стану.

Стислий виклад обставин обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

09 серпня 2024 року, приблизно о 21 годині ОСОБА_3 , ігноруючи вимоги Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 з наступними змінами «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188 з наступними змінами «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», знаходячись на пр. Миру в м. Чорноморську, Одеської області, знайшов 1 паперовий згорток всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, та поклав його собі до кишені шорт, чим незаконно придбав шляхом присвоєння знайденого особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.

Таким чином, ОСОБА_3 , без мети збуту, з метою особистого вживання, та з метою подальшого зберігання незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.

Незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, ОСОБА_3 продовжив умисно, без мети збуту, з метою особистого вживання, незаконно зберігати при собі, до моменту, коли 09 серпня 2024 року о 22 годині 50 хвилини за адресою: АДРЕСА_3 його зупинили працівники Національної Гвардії України.

В подальшому 09 серпня 2024 року о 23 годині 42 хвилини в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 у ОСОБА_3 виявлено та вилучено паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он). Кількісний вміст PVP становить 0,309 г.

Відповідно до Таблиці 1, Списку 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, PVP віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Згідно Таблиці 2 Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01 серпня 2000 року № 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29 липня 2010 року № 634) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2000 р. за № 513/4734 встановлено, що виявлені та вилучені у ОСОБА_3 психотропні речовини перевищують невеликі розміри (до 0,15 г.).

Вказані дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

27 вересня 20204 року одночасно з обвинувальним актом, до суду надіслана угода про визнання винуватості від 23 вересня 2024 року укладена між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника останнього адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Позиція учасників судового процесу.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити, вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила передбачені ст. 469 Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали укладання угоди, ознайомлені з її наслідками щодо укладання та невиконання, прохали її затвердити. Окрім того ,захисник ОСОБА_6 , прохала суд врахувати майновий стан обвинувачуваного та розстрочити виплату штрафу.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України у виді штрафу.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

Сторона обвинувачення зазначає обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Також сторона обвинувачення зазначає про відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 .

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені сторонам.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

Розглядаючи в судовому порядку питання про можливість затвердження даної угоди то, суд виходить з наступного.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим.

У відповідності до ч. 4 ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб,організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо

повідомлена інформація буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просить вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 п. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Висновок суду.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Згідно з приписами ст. 8 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, а саме: незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, за якими належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Інші рішення прийняті судом.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

Щодо позиції сторін кримінального провадження стосовно розстрочки сплати штрафу слід зазначити що частиною 4 статі 53 Кримінального кодексу України визначено що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Приймаючи до уваги майновий стан обвинуваченого, суд вважає наявність об`єктивних факторів, які ускладнюють виконання судового рішення, тому вважає можливим розстрочити сплату штрафу із розстрочкою на вісім місяців рівними частинами по 2125.00 (дві тисячі сто двадцять п`ять) гривень щомісяця на строк вісім місяців.

Судові витарати за положенням 124 Кримінального процесуального кодексу України з суд стягує з ОСОБА_3 . Долю речових доказів у справі суд вирішує відповідно до положень ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 314, 373, 374, 376, 473 -476 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 вересня 2024 року, що була укладена між прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 з іншої сторони у кримінальному провадженні № 1-кп/501/266/24, (501/4041/24).

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до частини 4 статті 53 Кримінального кодексу України, з урахуванням майнового стану обвинуваченого ОСОБА_3 , розстрочити сплату штрафу рівними частинами в сумі 2125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) гривень на строк 8 (вісім) місяців.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ, Одеської області, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 4543,68 грн.

Речові докази:

?психотропну речовину PVP, упаковано в сейф пакет № 5665795 передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області знищити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, виключно з підстав, передбачених ст. 394 Кримінально-процесуального кодексу України до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий