Справа № 447/933/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/987/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

02 жовтня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання прийняття апеляції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні щодо останнього, засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15 - ч.4 ст. 186 КК України,

встановила:

засуджений ОСОБА_3 звернувся до Львівського апеляційного суду з проханням, у якому просить призначити йому остаточне покарання, зарахувати у строк відбування покарання період 1 рік і 2 місяці, як день за два, визначити йому початок і кінець відбування покарання.

Перевіряючи подане прохання (апеляцію) та матеріали справи № 447/933/18 приходжу до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, виходячи із наступного.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 27 листопада 2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, та призначено покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 186 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, визначено ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Зараховано ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк перебування під вартою, а саме: з 23.02.2018 по 19.04.2018 та з 02.04.2022 по 17.07.2023.

Вирішено питання речових доказів, арештованого майна та судових витрат.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 30.05.2024 року, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 залишено без задоволення, апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 задоволено.

Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 27 листопада 2023 року щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15 - ч.4 ст. 186 КК України змінено в частині призначеного покарання.

Ухвалено вважати ОСОБА_3 засудженим:

за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України - на 4 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 186 КК України - на 6 років 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі.

У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Касаційна скарга на судове рішення подана не була, тобто ОСОБА_3 погодився із рішенням суду апеляційної інстанції, а отже у відповідності до вимог ст. 399 КПК України, слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляцією ( проханням) ОСОБА_3 , оскільки така подана на судове рішення, яке вже було предметом апеляційного розгляду, а тому таке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України визначено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу. Стаття 537 КПК визначає перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, у тому числі інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (ч. 1 п.14 ст. 537 КПК України).

За таких обставин, враховуючи наведене вище, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження ОСОБА_3 слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути засудженому, оскільки питання, що він ставить у своєму проханні не підлягають апеляційному розгляду та не відносяться до компетенції апеляційного суду.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України,

постановив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляцією (проханням) ОСОБА_3 у кримінальному провадженні щодо останнього, засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15 - ч.4 ст. 186 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати засудженому разом із поданою апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з часу отримання її копії.

Суддя ОСОБА_2