Справа № 461/4291/24
Провадження № 1-кп/461/498/24
04.09.2024 року. м. Львів.
Галицький районний суд м.Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимій: 11.04.2024 вироком Сихівського районного суду м.Львова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 р. позбавлення волі, звільненій від відбування покарання згідно з ст. 75 КК України строком на рік, 30.04.2024 вироком Галицького районного суду м.Львова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 р. позбавлення волі, звільненій від відбування покарання згідно з ст. 75 КК України строком на 2 роки,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України,
У провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває кримінальне № 461/4291/24 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_4 та її захисник просили закрити кримінального провадження у з зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки заподіяна потерпілому згідно з обвинувальним актом шкода складає 966 гривень 60 копійок. Розміру цієї суми недостатньо для наявності складу кримінального правопорушення.
Прокурор в судовому засідання не заперечував проти закриття кримінального провадження з вищезазначених підстав.
Представник потерпілого надав суду письмову заяву з проханням проводити розгляд кримінального провадження без його участі. Також зазначив, що заподіяна діями ОСОБА_4 матеріальна шкода потерпілому повністю відшкодована.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.
Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.
За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.
09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким були внесені зміни до ст.51 КУпАП та посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.
Згідно з новою редакцією ст. 51 КУпАП України, відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 757 грн.
Відповідальність за ч.2 ст.51 КУпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає від 757 грн. до 3028 грн.
Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році складає 3028 грн.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачувалась у крадіжці на суму 966 гривень 60 копійок, яка відбулась 01.05.2024 р. Ця сума є менше розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01.05.2024 р. Тому таке діяння не є кримінально караним.
Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.
Згідно положень ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та закриття даного кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Суд вважає також необхідним скасувати арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 09.05.2024 р.
Долю речових необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд,-
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 09.05.2024 року, на:
Після набрання ухвалою законної сили речові докази:
-компакт-диск «DVD-R» - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1