печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторони кримінального провадження прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001955 від 30.07.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

25.09.2024 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором, про надання дозволу на затримання підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001955 від 30.07.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуюче подане клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що орган досудового розслідування, повідомивши ОСОБА_5 про підозру у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам у кримінальному провадженні, вважає за необхідне затримати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001955 від 30.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.02.2024 № 36, ОСОБА_5 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 09.01.2024 № 26-РС на посаду оператора відділу проєктів військової частини НОМЕР_1 , який прибув із військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), з 01 лютого 2024 року зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та допущено до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою відповідального виконавця відділення рекрутингу та комплектування відділу персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.02.2024 № 40, на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 05.02.2024 № 5-РС, солдат ОСОБА_5 вважається таким, що 05.02.2024 справи та посаду відповідального виконавця відділення рекрутингу та комплектування відділу персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) старшому солдату ОСОБА_5 , відповідальному виконавцю відділення рекрутингу та комплектування відділу персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , надано відпустку на 7 діб з 06 червня 2024 року (без урахування часу, необхідного для проїзду до місця проведення відпустки та назад) з правом виїзду до Федеративної Республіки Німеччина.

06.06.2024 старший солдат ОСОБА_5 вибув із місця служби у відпустку до Федеративної Республіки Німеччина на 7 діб з 06 червня 2024 року (без урахування часу, необхідного для проїзду до місця проведення відпустки та назад).

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець Збройних Сил України, відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, оберігати як святиню Бойовий прапор своєї частини, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, знаходитися на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Будучи військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час проходження військової служби, в умовах воєнного стану, напередодні 06.06.2024 у старшого солдата ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вчинення дезертирства, в умовах воєнного стану, який він реалізував за наступних обставин.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) старшому солдату ОСОБА_5 , відповідальному виконавцю відділення рекрутингу та комплектування відділу персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , надано відпустку на 7 діб з 06 червня 2024 року без урахування часу, необхідного для проїзду до місця проведення відпустки та назад) з правом виїзду до Федеративної Республіки Німеччина.

06.06.2024 старший солдат ОСОБА_5 вибув із місця служби у відпустку до Федеративної Республіки Німеччина на 7 діб з 06 червня 2024 року (без урахування часу, необхідного для проїзду до місця проведення відпустки та назад).

Реалізуючи свій умисел солдат ОСОБА_5 , 07.06.2024 о 02 год 27 хв. виїхав з України через пункт пропуску «Грушів».

В подальшому, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізаціє ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою ухилитись від проходження військової служби та не повертатись до неї, маючи намір та рішучість не повертатись на військову службу та до виконання обов`язків за посадою, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та 17.06.2024 не з`явився з відпустки до місця служби, а саме до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), не повернувся з Федеративної Республіки Німеччина, без поважних причин та дозволу командирів, чим вчинив дезертирство, тобто, нез`явлення з відпустки до місця служби, без поважних причин, в умовах воєнного стану.

04 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, в порядку передбаченому ст.ст. 111, 135, 278 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово викликався слідчим для проведення слідчих й процесуальних дій у межах вказаного кримінального провадження шляхом скерування повісток про виклик за місцем його проживання та місцем несення військової служби, однак останній 19.09.2024, 20.09.2024, 08.10.2024 та 09.10.2024 на виклик слідчого не з`явився, про причини не з`явлення підозрюваний орган досудового розслідування не інформував.

Крім того, на адресу органу досудового розслідування надійшов лист-відповідь ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.09.2024 № 19-65249/18/24-Вих відповідно до якого 07.06.2024 о 02 год 27 хв. ОСОБА_5 виїхав з України через пункт пропуску «Грушів» та до України не повернувся.

У зв`язку із цим, підозрюваний ОСОБА_5 15.10.2024 органом досудового розслідування оголошений в розшук.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КПК України якщо підозрюваний, який був у встановленому Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано привід.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Відповідно до вимог ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до суду із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання, орган досудового слідства шляхом внесення відповідного клопотання ініціював питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України, посилаючись на наявність ризиків того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування справи, може уникнути правосуддя.

У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих до клопотання документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а відтак суд вважає наявними підстави, з якими законодавець пов`язує можливість вирішення питання по привід підозрюваного.

Так, під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та розпочав їх вчинення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується матеріалами кримінального провадження, які у своїй сукупності підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування, а його участь в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу силу ст.ст. 187, 193 КПК України є обов`язковою, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 135, 139, 140, 176, 177,187, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл органу досудового розслідування на затримання підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001955 від 30.07.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на її затримання з метою приводу.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;

3) відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6