Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1079/24
Провадження №: 1-кп/332/273/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання та надав його в письмовому виді про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 03.08.2024 року, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконне впливання на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та вчинення іншого кримінального правопорушення не перестали існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник вважала, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак, зауважила, що у районі Запорізької області, де обвинувачений раніше проживав наразі ведуться бойові дії, що унеможливить належне виконання обвинуваченим обов`язку щодо його явки до суду.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, у матеріалах кримінального провадження наявна заява потерпілого про розгляд кримінального провадження без його участі.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно рішення Європейського суду у справі "Вишневський та інші проти України", при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор належним чином мотивував своє клопотання, заявивши що обвинуваченому ОСОБА_8 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення і перебування обвинуваченого на волі негативно вплине на психологічний та моральний стан потерпілого і свідків та вочевидь може створити ризик тиску обвинуваченого на свідків, що може спровокувати бажання в останніх відмовитися від наданих свідчень на досудовому розслідуванні, або змінити їх, а також існує вірогідність вчинення іншого кримінального правопорушення та у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який може призвести до його переховування від суду з метою уникнення покарання.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, відсутність у нього стійких соціальних зв`язку, що полягає у тому, що він неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працевлаштований. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 за інкриміноване кримінальне правопорушення, у разі визнанням його винним, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, сам характер його скоєння, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, що посилюється зазіханням на невід`ємне право людини - право на життя та здоров`я. Разом із цим, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено, та на переконання суду, ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 .. альтернативні види запобіжних заходів, оскільки обвинувачений може незаконно впливати на свідків, що негативно впливатиме на психологічний та моральний їх стан, і може спровокувати у свідків бажання відмовитись від наданих свідчень, що є ризиком , передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Також, обвинувачений будучи особою, якій інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення усвідомлюючи невідворотність покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення будучи обізнаним про дію на території України воєнного стану, може виїхати за межі території України або на тимчасово окуповані території України, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, також може здійснити дії, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких підстав, судом встановлено, що тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, і з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», а отже, суд вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів без визначення застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 183,331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів тобто до 14 вересня 2024 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на умовах викладених в ухвалі слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2023 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1