Справа № 157/550/24
Провадження №1-кс/157/354/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000003 від 07 лютого 2024 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропавлівка Городищенського району Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працевлаштований, одружений, не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області з клопотанням, у якому просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2 місці та покласти на останнього такі обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із смт Благодатне Володимирського району Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утриматись від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні. В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , будучи обізнаними з положеннями чинного законодавства щодо мобілізації, розробили злочинний план, з метою незаконного переправлення військовозобов`язаного ОСОБА_8 через Державний кордон України шляхом створення фіктивних підстав, які передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме організації укладення фіктивного шлюбу ОСОБА_8 з жінкою, яка має І або II групу інвалідності, для подальшої організації незаконного переправлення останнього через Державний кордон України. Так, з метою реалізації заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності на початку лютого 2024 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, зустрівся з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом II групи та перебуває в уразливому стані через скрутне матеріальне становище, вирішивши про цьому завербувати її з метою експлуатації у формі втягнення у злочинну діяльність, пов`язану з незаконним переправленням осіб через Державний кордон України, шляхом укладення фіктивного шлюбу з ОСОБА_8 . Після цього, впевнившись, що ОСОБА_9 має II групу інвалідності та перебуває в уразливому стані, який виражається в скрутному матеріальному становищі, з метою її вербування та подальшої експлуатації, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , повідомив їй про можливість укладення фіктивного шлюбу з ОСОБА_8 , щоб останній міг здійснити виїзд за межі України у зв`язку із супроводом дружину із числа осіб з інвалідністю (п. 2-1 постанови КМУ № 57 від 27.01.1995), обіцяючи при цьому грошові кошти у сумі 500 доларів США, встановлення їй зубів (щелепи) та виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тим самим переконуючи її у вигідності даної пропозиції. В подальшому, 27.03.2024 близько 12 год., за вказівкою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , яка експлуатувалась та була втягнута у злочинну діяльність, перебуваючи у приміщенні Володимирського відділу ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на підставі наданих останніми даних отримали від працівника вказаної установи свідоцтво про шлюб між ними серії НОМЕР_1 від 27.03.2024, а ОСОБА_9 отримала від ОСОБА_4 та ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 500 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 19165 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вербуванні, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України. Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 06.02.2024, у невставленому місці, у ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо, що Указами Президента України введено та неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, виник злочинний умисел, пов`язаний із організацією незаконного повторного переправлення військовозобов`язаних чоловіків через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів та усуненням перешкод, за грошову винагороду. Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указами Президента України неодноразово продовжувався, востаннє 05.02.2024 строком на 90 діб. Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 (далі - Указ) передбачено, що окрім іншого у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст.ст. 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України. Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24,02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. Відповідно до Указу Президента № 255/2023 від 01.05.2023 продовжено загальну мобілізацію на 90 діб. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.199, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Тобто, в Україні діє особливий період. А тому, у зв`язку із введенням воєнного стану з 05 год 30 хв 24.02.2022 право на виїзд з України, а також перетин державного кордону України, громадянами України без наявних законних підстав тимчасово обмежено. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 (далі - Правила), встановлено порядок і вичерпний перелік підстав, за яких громадяни України мають право на виїзд із України, а також перетин державного кордону у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану. За змістом п. 2-6 Правил категорії осіб, яким дозволяється виїзд за межі України, також визначено ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», серед них: які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати. Відтак, для перетинання державного кордону в період дії воєнного стану зазначені громадяни, крім паспортних документів, повинні мати також підтверджуючі документи, якими, зокрема, є свідоцтва про шлюб із особою з інвалідністю І чи II групи. Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , у невстановлений слідством час, але не пізніше 06.02.2024, перебуваючи у невстановленому місці, розробив злочинну схему, яка полягала в організації незаконного переправлення військовозобов`язаних чоловіків через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів та усуненням перешкод, за грошову винагороду. Діючи відповідно до свого злочинного плану, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 підшукував чоловіків, які у законний спосіб не могли виїхати з території України, після чого ОСОБА_4 підшукував жінок з інвалідністю І чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати, та які за грошову винагороду погоджувались за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вступити у фіктивний шлюб із невідомою особою. Так, реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 06.02.2024 (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на АЗС «WOG», що по АДРЕСА_3 , зустрівся із військовозобов`язаним ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в ході розмови з останнім, демонструючи свою обізнаність щодо способу незаконного перетину державного кордону України в умовах воєнного стану, пообіцяв за грошову винагороду 10 тис доларів США сприяти у пошуку одинокої жінки з інвалідністю І чи II групи, яка не має інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати та укладенні із нею фіктивного шлюбу для подальшого перетину ОСОБА_8 державного кордону України. В подальшому, на виконання свого спільного злочинного умислу ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин відшукав та домовився з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється особою з інвалідністю II групи про укладання фіктивного шлюбу з ОСОБА_8 . Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через держаний кордон України, ОСОБА_7 , 10.02.2024, перебуваючи на АЗС «WOG», що по АДРЕСА_4 , достовірно знаючи, що укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є фіктивним, повідомив останнього про необхідність приїзду 13.02.2024 о 07 год 30 хв до м. Володимир Волинської області для оформлення документів щодо укладання шлюбу. Так, 13.02.2024 близько 09 год ОСОБА_11 на виконання вказівки ОСОБА_7 прибув до центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Володимирської міської ради Володимирського відділу ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що розташований за адресою: Волинська обл., м. Володимир, вул. Устилузька, 17, куди ОСОБА_4 організував прибуття ОСОБА_9 для оформлення відповідних документів для подальшого укладання фіктивного шлюбу із ОСОБА_8 , про що останні за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 подали заяви про державну реєстрацію шлюбу, форма якої встановлена наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» (додаток 7), зазначивши у них завідомо неправдиву інформацію про добровільне волевиявлення та взаємну згоду на вступ до шлюбу. У подальшому, з метою отримання офіційних документів, що дають право на виїзд за кордон в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 27.03.2024 близько 09 год 40 хв попередньо домовившись із ОСОБА_8 зустрівся із останнім на АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_5 , та власним автомобілем «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI» 2014 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 доставив його до Володимирського відділу ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , куди ОСОБА_4 заздалегідь організував прибуття ОСОБА_9 . Після цього, за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 27.03.2024 близько 12 год, перебуваючи у приміщенні Володимирського відділу ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на підставі наданих останніми даних отримали від працівника вказаної установи свідоцтво про шлюб між ними серії НОМЕР_1 від 27.03.2024. В свою чергу, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 після отримання вищезгаданого свідоцтва про шлюб, перебуваючи у м. Володимирі, висунули вимогу ОСОБА_8 про передачу грошових коштів у сумі 11 тис доларів США, однак у подальшому в телефонному режимі ОСОБА_7 додатково повідомив ОСОБА_12 про збільшення суму неправомірної винагороди до 12 тис доларів США. У подальшому, ОСОБА_7 з метою отримання грошових коштів від ОСОБА_8 за спільну з ОСОБА_4 . організацію в укладенні фіктивного шлюбу між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , що надало тому право на безперешкодний виїзд за межі кордону України, 28.03.2024 близько 13 год зустрівся із ним на території автостанції за адресою: АДРЕСА_7 , зокрема в салоні автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI» 2014 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та о 13:10 год одержав від ОСОБА_11 попередньо узгоджену суму грошових коштів в сумі 12 тис доларів США, які в подальшому мав розділити з ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. 19 червня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. В подальшому, з урахуванням отриманих даних, 27.08.2024 в рамках об`єднаного кримінального провадження №0000003, ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру за ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 149 КК України. Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину заперечив. Однак вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , яка є особою з інвалідністю II групи; протоколами допитів свідка ОСОБА_13 , в яких останній детально описує робочу схеми по організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та розповідає про осіб, які причетні до функціонування цієї схеми; протоколом за результатами зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 23.04.2024, в якому зафіксовано телефонні розмови ОСОБА_4 з приводу організації незаконного переправлення через державний кордон України; протоколами за результатами проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 30.03.2024 та 31.03.2024, в яких детально зафіксовано ролі кожного з учасників злочинного угрупування у вчиненні злочину; протоколом за результатами проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 12.02.2024 та 01.04.2024, в якому зафіксовано вчинення ОСОБА_7 злочину; протоколом за результатами проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 13.02.2024, 14.02.2024 та 03.04.2024, в яких зафіксовано як ОСОБА_7 веде розмови зі своїми спільниками, зокрема ОСОБА_4 з приводу обставин вчинення злочину; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 01.04.2024, в ході якого ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 12000 доларів США; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_13 , в ході якого, в месенджері «Viber» зафіксовано листування з ОСОБА_7 з приводу організації останнім незаконного переправлення через державний кордон України; протоком затримання ОСОБА_7 , в ході якого в останнього вилучено мобільний телефон, яким останній користувався під час вчинення злочину; протоколом обшуку автомобіля ОСОБА_7 , в якому було виявлено та вилучено заздалегідь ідентифіковані грошові кошти номіналом «100 доларів США» у кількості 120 штук (вартість послуг організації незаконного переправлення через державний кордон України); протоколом освідування ОСОБА_7 від 28.03.2024, в ході якого на руках ОСОБА_7 виявлено люмінісцентну речовину, якою заздалегідь було оброблено грошові кошти; свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 від 27.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , яка будучи працівником ДРАЦС, безпосередньо здійснювала оформлення фіктивного шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , яка є сусідкою ОСОБА_9 та якій відомо про участь останньої у схемі незаконного переправлення через державний кордон України; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , якому відомо про роботу схеми та про осіб, які причетні до вчинення злочину, а також іншими доказами зібраними у кримінальному провадженні. Беручи до уваги викладене, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, а також і те, що останній не працює та не навчається, у зв`язку із чим немає доходів для задоволення своїх матеріальних потреб, систематично перетинає державний кордон, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, є підстав вважати, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші, більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вказаних ризиків. За таких обставин відносно ОСОБА_4 необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки лише вказаний запобіжний захід, який хоча і не є найбільш суворим його видом, однак є таким, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Про наявність ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному правопорушенні свідчить те, що ОСОБА_4 добре обізнаний про анкетні дані та місце проживання свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 , та усвідомлюючи свою причетність до вчинення інкримінованого йому тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з можливим позбавленням волі, з метою уникнення покарання, може схиляти вказаних осіб до зміни наданих показань шляхом залякування чи іншого примусу (у судовому засіданні останні не допитувались). Про наявність ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення свідчить той факт, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення скоєно в умовах воєнного стану в Україні, що свідчить про відсутність моральних якостей та психологічних установок на дотримання вимог діючого правопорядку, впевненості у безкарності своїх дій. Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, підозрюваним виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно підозрюваного тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути обраний, оскільки вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить підозрюваному зустрічатись зі свідками та примушуванні їх до зміни наданих показань під приводом винагороди чи примусу, покинути місце проживання, спотворити речі та предмети, які являються речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на даний час усі необхідні слідчі дії не проведено, та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 05.07.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 05.09.2024. Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 25 червня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 07.02.2024 до 29.08.2024. 27.08.2024 відповідно до повідомлення заступника керівника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області відкрито матеріали кримінального провадження іншій стороні у порядку ст. 290 КПК України. З огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявність вищевказаних ризиків, передбачених ч. ч. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, належить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покласти на підозрюваного вищевказані обов`язки.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав частково, а саме просив продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 з забороною залишати житло у період часу з 22 години до 06 години наступного дня, та пояснив, що підозрюваний дав паспорт для виїзду за кордон слідчому у кримінальному провадженні, а тому покладати на останнього такий обов`язок не доцільно.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні у вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту поклалися на розсуд слідчого судді, та захисник просив звернути увагу, що згідно з підозрою, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів за невстановлених обставин та у невстановлений час, про що у підозрі зазначається неодноразово, що у свою чергу свідчить про необґрунтованість такої підозри.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Частиною 6 ст. 181 КПК України встановлено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вищезазначені дії.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 05 липня 2024 року щодо ОСОБА_4 у межах кримінального провадження № 0000003 від 07.02.2024 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у період часу з 22 години до 06 години наступного дня строком на 2 місяці до 05 вересня 2024 року включно, та на ОСОБА_4 було покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду на першу вимогу; не залишати населений пункт АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР 7 лютого 2024 року за ч. 3 ст. 332 КК України та 20 серпня 2024 року за ч. 2 ст. 149 КК України за №0000003.

Згідно з повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру від 27 серпня 2024 року, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у вербуванні, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану потерпілого, за попередньою змовою групи осіб, а також в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявністю вагомих доказів, наданих слідчому судді, зокрема, копіями протоколів допиту свідка ОСОБА_8 від 7 лютого 2024 року, 14 лютого 2024 року, 27 березня 2024 року, 28 березня 2024 року, з яких вбачається, що між ним та ОСОБА_18 у лютому-березні 2024 року була домовленість, згідно з якою за грошові кошти останній за участю особи на ім`я ОСОБА_19 організували йому оформлення фіктивного шлюбу у РАЦС з іншою жінкою та отримання свідоцтва про шлюб з метою подальшого виїзду його (свідка ) за межі території України; копією протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 від 21 серпня 2024 року, з якої вбачається, що на початку лютого 2024 року її сусідка ОСОБА_16 запропонувала заробити 500 доларів США, шляхом укладення шлюбу з особою чоловічої статі, після цього виїхати з ним за кордон і самій повернутися до України, на що вона погодилася, оскільки остання завірила, що у цьому нічого протизаконного не має, та 13 лютого 2024 року до неї приїхав ОСОБА_4 , який завіз її до приміщення ЦНАП у м. Володимир, а ОСОБА_20 привіз її майбутнього чоловіка ОСОБА_21 , після чого вона з останнім подала заяву на реєстрацію шлюбу, а 27 березня 2024 року до неї під`їхав мікроавтобус, за кермом якого був ОСОБА_22 , який відвіз її до приміщення РАЦС у м. Володимир, де вона та ОСОБА_23 одружилися та їм видали свідоцтво про шлюб, і 30 березня 2024 року до неї зателефонував ОСОБА_24 , та повідомив, щоб вона 01 квітня 2024 року була готова виїхати за кордон з ОСОБА_25 , однак на наступний день, до неї знову зателефонував ОСОБА_24 , та повідомив, що поїздка скасована, після цього вона пішла до сусідки ОСОБА_16 запитати, що сталося, на що остання взяла її телефон і видалила усі вхідні та вихідні дзвінки; в подальшому вона дізналася, що була втягнута у злочинну схему ОСОБА_7 та ОСОБА_4 щодо незаконного переправлення ОСОБА_12 через державний кордон; копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , з якого вбачається, що Володимирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було зареєстровано 27 березня 2024 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , актовий запис № 43.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 05.07.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 05.09.2024 включно та покладено обов`язки: не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години до 06 години наступного дня; прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. Зазначений запобіжний захід застосований з урахуванням встановлення слідчим суддею ризиків: як переховування від органу досудового розслідування і суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 25 червня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 07.02.2024 до 29.08.2024.

З копій повідомлень від 27 серпня 2024 року вбачається, що підозрюваному ОСОБА_4 та захиснику ОСОБА_5 27 серпня 2024 року повідомлено слідчим про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування, а також про необхідність прибуття для ознайомлення з матеріалами справи.

Злочини, передбачені ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 належить до категорії тяжких злочинів, зокрема, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, встановлено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, частиною 3 ст. 332 КК України встановлено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Встановлено також, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , він є фізичною особою-підприємцем, має на утриманні двоє неповнолітніх дітьми.

Разом з тим, враховуючи, окрім таких обставин, також тяжкість кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_4 , та суворість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, та фактичні обставини скоєння злочинів, у вчинені яких ОСОБА_4 підозрюється, зокрема за попередньою змовою з іншою особою та з залученням інших осіб, слідчий суддя дійшов висновку, що продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, які не зменшилися.

За таких обставин та з огляду на те, що досудове розслідування триває, не закінчене, у той же час завершене і стороні захисту відкритті матеріали досудового розслідування, і виходячи з заявлених прокурором вимог, належить з метою запобігання вищезазначеним ризикам, продовжити щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години до 06 години наступного дня та покласти на нього такі обов`язки до 04 листопада 2024 року включно: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні.

Більш м`який запобіжних заходів не зможе, на думку слідчого судді, за вищезазначених обставин скоєння злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи, що прокурор у судовому засіданні просив не покладати на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, з огляду на те, що останній такий обов`язок 03.09.2024 виконав, здавши паспорт для виїзду за кордон слідчому, належить у цій частині клопотання прокурора відмовити.

Наведені прокурором докази, на підставі яких повідомлено ОСОБА_4 про підозру у скоєнні зазначених злочинів, свідчать про наявність фактів та інформації, які є переконливими, у тому числі і для стороннього спостерігача, що підозрюваний можливо вчинив злочини, тобто підозра не є вочевидь не обґрунтованою, а питання допустимості доказів, їх належності, достатності та достовірності вирішується судом під час оцінки доказів у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення за наслідками розгляду кримінального провадження по суті.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години до 06 години наступного дня та покласти на нього такі обов`язки до 04 листопада 2024 року включно:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні.

У решті клопотання відмовити.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у період часу з 22 години до 06 години наступного дня щодо підозрюваного ОСОБА_4 негайно передати для виконання до Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала суду щодо продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Дата проголошення повного тексту ухвали - 14 год 35 хв 06 вересня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1