У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001429, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні №0001429 слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений та діяв на момент вчинення злочину.

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Зазначає, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Надалі, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо незаконного переправлення осіб через держаний кордон України, розробив протиправний механізм переправлення осіб через державний кордон України відповідно до якого, особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, перетинають кордон поза межами пункту пропуску до країн Європейського Союзу осіб (призовного віку 18-60 років).

З метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_8 підшукав осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому, ОСОБА_8 у невстановлений для органу досудового розслідування час, 11.07.2024 зателефонував до ОСОБА_9 та повідомив про можливість організації незаконного перетину державного кордону України, на що ОСОБА_9 погодився. Того ж дня, ОСОБА_9 зателефонував до ОСОБА_10 та розповів про свої наміри незаконного перетину, після чого ОСОБА_10 повідомив, що він також має намір здійснити перетин державного кордону України.

Надалі, 12.07.2024 близько 07:30 год. ОСОБА_4 зателефонував до ОСОБА_9 та зустрівся з ним, провівши його до транспортного засобу (таксі) марки «Фольцваген», сірого кольору, типу седан, за кермом якого був ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (таксист), де вони розмістились.

Після чого, за вказівкою ОСОБА_4 , ОСОБА_9 зателефонував до ОСОБА_10 та повідомив, щоб той підійшов до магазину під назвою «Аlmа», що за адресою: АДРЕСА_2 , де вони його підберуть. Прибувши до магазину «Аlmа», ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_10 , після чого вони сіли до транспортного засобу марки «Фольцваген», сірого кольору. Розпочавши рух в напрямку державного кордону, ОСОБА_4 надавав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 настанови, поради та вказівки щодо вдалого незаконного перетину державного кордону.

Згодом, вищевказані особи прибули до магазину «АВС», що знаходиться по АДРЕСА_3 . У вищевказаному магазині вони придбали продукти харчування та здійснили рух у напрямку державного кордону. В ході їхнього руху до державного кордону України їх зупинив працівник ДПС України, якому останні пред`явили свої документи для перевірки та здійснили рух в зворотному напрямку, а ОСОБА_4 повідомив, що їм слід перейти державний кордон в іншому місці.

Надалі, вищевказані особи зупинились біля лісистої місцевості неподалік лінії державного кордону України на напрямку 311 прикордонного знаку, де ОСОБА_4 жестом руки показав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в якому напрямку їм потрібно рухатись для подальшого перетину лінії державного кордону, після чого ОСОБА_4 повернувся до машини, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 попрямували в бік кордону.

В подальшому, 12.07.2024 близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 затримано під час спроби безпосереднього перетину Державного кордону на напрямку 311 прикордонного знаку.

03 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненій щодо кількох осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, з метою запобігання спробам уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з цілодобовим домашнім арештом, не буде достатнім для забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив таке задовольнити з огляду на вищевикладені обставини.

Підозрюваний у судовому засіданні вказав, що винним себе не вважає, співпрацює зі слідством та для встановлення всіх обставин справи та просив не обрати йому домашній арешт у нічний період доби для забезпечення можливості матеріально забезпечувати сім`ю.

Захисник підозрюваного також просив орати відносно свого підзахисного домашній арешт у нічний час, вказав що на утриманні ОСОБА_4 перебувають четверо неповнолітніх дітей. Подав довідку із сільської ради про фактичне місце проживання останнього.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001429 від 13.07.2024 року.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свідків, протоколами пред`явлення для впізнання, протоколом перегляду відеозапису, даним висновку експерта про результат проведення судово-портретної експертизи.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби (ч. 1 ст. 181 КПК України).

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, має постійне місце проживання, не веде аморальний спосіб життя, має сім`ю та чотирьох неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій та брав участь у збройній відсічі агресії рф на території Запорізької та Херсонської областей.

Таким чином, матеріали кримінального провадження, на які вказав прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а доведеність його вини потребує перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Разом з тим, відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.

З урахуванням наявних ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період з 22 год. 00 хв. по 06 годину 00 хвилин, з покладенням відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на неї обов`язків, а клопотання таким, що підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого або прокурора в нічний період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під домашнім арештом до 02 грудня 2024 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1