ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі скаржника ОСОБА_2 , та секретаря судових засідань ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області в режимі відео конференції скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 29 червня 2024 року про закриття кримінального провадження №0001108 від 03.06.2024, за ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09.07.2024 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0001108 від 03.06.2024, за ч. 4 ст. 185 КК України. Вимоги скарги мотивувала тим, що під час досудового розслідування було встановлено, що крім крадіжки особистого майна ОСОБА_2 з кімнати гуртожитку по АДРЕСА_1 , а також з інших приміщень гуртожитку було викрадено комунікаційні труби, електропроводка, лічильники теплової енергії та електроенергії, батереї обігріву та інше обладнання, яке являється комунальною власністю Боярської міської ради.

Постановою слідчого СВ Фастівського РУП ГУ НП Київській області ОСОБА_4 від 29 червня 2024 року закрито кримінальне провадження №0001108 від 03.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з існуванням не скасованої постанови слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,9 частини 1 ст. 284 КПК України, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

Вважає вищевказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки мотиви прийняття постанови про закриття кримінального провадження обґрунтовуються лише фактом крадіжки з кімнати гуртожитку по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_2 майна на суму 205 гривень 38 копійок, вартість якого не перевищує 0,2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а тому в діях невстановленої особи, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У той же час, під час досудового розслідування було встановлено, що крім крадіжки особистого майна ОСОБА_2 з кімнати гуртожитку по АДРЕСА_1 , а також з інших приміщень гуртожитку було викрадено комунікаційні труби, електропроводка, лічильники теплової енергії та електроенергії, батереї обігріву та інше обладнання, яке являється комунальною власністю Боярської міської ради.

Однак, слідчі дії щодо з`ясування обставини крадіжки комунального майна з гуртожитку по АДРЕСА_1 не проводились і правова оцінка цим обставинам не дана.

Скаржник зазначає, що не проведено огляд приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 , не проведено інвентаризацію майна даного гуртожитку і не встановлено розмір шкоди, заподіяної його викраденням та пошкодженням, не допитано про обставини крадіжки службових осіб КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області».

Натомість, як на підставу для закриття кримінального провадження, слідчий посилається на наявність не скасованої постанови слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області про закриття кримінального провадження №0000079 від 14.02.2024.

Скаржник вважає, що діяння, які мають бути розслідувані, і діяння, які розслідувались у кримінальному провадженні №0000079 від 14.02.2024, є різними.

А тому, вважає, що за вказаних обставин викладений висновок у постанові про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з наявністю не скасованої постанови слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності, є незаконним та необгрунтованим.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вимоги скарги підтримала, суду зазначила, що кримінальне провадження №0001108 від 03.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України було внесено до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді від 22.05.2024, проте за її заявою від 15.05.2024 про таємне викрадення майна, що перебуває у комунальній власності КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області».

Також скаржниця зазначила, що під час досудового розслідування було встановлено, що крім крадіжки особистого майна ОСОБА_2 з кімнати гуртожитку по АДРЕСА_1 , а також з інших приміщень гуртожитку було викрадено комунікаційні труби, електропроводка, лічильники теплової енергії та електроенергії, батереї обігріву та інше обладнання, яке являється комунальною власністю Боярської міської ради, проте слідчим не проведено огляд приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 , не проведено інвентаризацію майна даного гуртожитку і не встановлено розмір шкоди, заподіяної його викраденням та пошкодженням, не допитано про обставини крадіжки службових осіб КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області».

Представник слідчого відділу Фастівського РУП до суду не з`явився, для огляду у судовому засіданні наділи матеріали кримінального провадження № 0001108 від 03.06.2024.

Вивчивши надані в обґрунтування скарги матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження №0001108 від 03.06.2024, вислухавши думку скаржника, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб колений, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч. 1 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої постанови. Зокрема, якщо слідчим чи прокурором закрито провадження за відсутністю складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарга на рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути подана заявником потерпілим, його представником, що передбачено частиною першою статті 303 цього Кодексу України, та можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що скаргу подано заявником ОСОБА_2 у встановлений ст. 304 КПК України, десятиденний строк.

Судом встановлено, що Фастівським РУП ГУ НП в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001108 від 03.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Відомості до ЄРДР внесені за ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 з приводу крадіжки речей належних останній.

Слідчий в оскаржуваній постанові зазначає, що оцінюючи всебічно, повно та неупереджено зібрані докази, встановлено, що існує не скасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,9 частини 1 ст. 284 КПК України, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

Як вбачається з витягу з ЄРДР від 03.06.2024 за заявою ОСОБА_2 були внесені відомості за її заявою з приводу крадіжки її особистих речей.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 17.07.2024 слідчому вона зазначила, що в грудні 1998 року отримала кімнату від роботи за адресою: АДРЕСА_1 , де проживала по 2021 рік.

28 лютого 2020 року пожежна служба винесла акт щодо усунення недоліків по пожежній безпеці, який був наданий Боярському БГЖУЖКГ Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Головним управлінням Державної служби України з звичайних ситуацій у Київській області було подано позов до КП БГВУЖКГ БМР Києво-Святошинського району Київської області щодо застосування заходів реагування. В суті спору зазначалось, що потрібно застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання КП повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених у вище вказаному акті.

Частину мешканців будинку було переселено до гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

У 2021 році, коли вимкнули світло, ОСОБА_2 забрала свої речі з кімнати, залишила тільки: ковдру, подушку та постіль та інші предмети побуту та повісила замок на двері. Через деякий час знову приїжджала та побачила, що були вирізані батареї, лічильники. Востаннє вона там була влітку 2023 року та там залишись тільки стіни та дах.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 року по справі №320/3965/20 за позовом Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до КП БГВУЖКГ БМР було застосовано захід реагування у вигляді повного зупинення роботи будівлі гуртожитку КП БГВУЖКГ БМР шляхом зобов`язання КП повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених у вище вказаному акті. Як наслідок, невідомі особи проникли до приміщення гуртожитку звідки таємно викрали: електропроводку, лічильник електроенергії, котел газовий, ванну та інші речі, що не уможливлює подальше проживання у вказаному гуртожитку.

Подальше використання гуртожитку за цільовим призначенням без укладання грошових коштів для його відновлення завдано істотної шкоди правам та інтересам громадянам які втратили право проживання у даному гуртожитку у тому числі моїм правам та інтересам. Це все вчинено в умовах воєнного стану.

Також зазначила, що неодноразово зверталась з заявами до поліції щодо вказаного гуртожитку та викрадання вище вказаних речей. Вказана справа була закрита.

З урахуванням вищевикладеного, зазначені обставини, що повідомлені ОСОБА_2 вже були предметом розслідування у кримінальному провадженні №0000079 від 14.02.2023.

Постановою слідчого СВ Бучанського РУП від 05.01.2024 кримінальне провадження за ознаками ч.3 ст.185 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

На даний час, законність і чинність вказаної постанови підтверджено Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.04.2024.

Інших об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів доводи оскаржуваної постанови слідчого від 29.06.2024 в судовому засіданні встановлено не було. Доводи скарги ОСОБА_2 не містять нових обставин і нових доводів тієї неповноти досудового розслідування, яка б у випадку її проведення могла суттєво вплинути на результат рішення слідчого.

Незгода ОСОБА_2 з прийнятим слідчим ОСОБА_7 рішенням про закриття кримінального провадження фактично містить її власну оцінку фактичним обставинам справи, що на думку суду є безпідставним.

Крім цього, в доводах скарги та в судовому засіданні ОСОБА_2 не погоджується з тим, що слідчим не було встановлено кому належить інше майно в гуртожитку та чи було вчинене інше кримінальне правопорушення, однак слідча суддя зазначає, що вказане кримінальне провадження розслідувалось саме за заявою ОСОБА_2 щодо викрадення її власного майна, жодних заяв чи повідомлень від інших потерпілих, матеріали справи не містять.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не є уповноваженою особою на представлення інтересів КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області», які навіть не є стороною у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено неповноти досудового розслідування за доводами скарги, яка б у разі проведення певних слідчих дій могла вплинути на результат досудового розслідування, а відтак, слідчий суддя вважає, що слідчим зроблено вірний висновок про закриття кримінального провадження у зв`язку з існуванням не скасованої постанови слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,9 частини 1 ст. 284 КПК України, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

П. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Одночасно слідчий суддя приходить до висновку, що особою, яка подала скаргу, не наведено інших переконливих доводів, які б стверджували про необґрунтованість оскаржуваної постанови.

Також слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова за своїм змістом відповідає ст. 110 КПК України, містить всі необхідні реквізити, з дотриманням вимог до постанов про закриття кримінального провадження, відтак підстав для її скасування судом не знайдено.

Слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження відповідає вимогам КПК України, оскільки досудове розслідування проведено в повному обсязі, із всебічним, повним, об`єктивним дослідженням обставин, тому слідчим вірно застосовано положення п. 1,2,4,9 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім цього, слідчим суддею враховуються ті обставини, що вказане кримінальне провадження було розпочате за заявою ОСОБА_2 від 15.05.2024 з приводу крадіжки лише її особистого майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 284, 303-309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 29 червня 2024 року про закриття кримінального провадження №0001108 від 03.06.2024, за ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 5 днів із дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1