Справа № 504/3814/24
Номер провадження 1-кп/504/680/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000105 від 21.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має середню освіту, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2023 року, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник протиправний умисел, спрямований на виготовлення підробленого офіційного документу з розподілом функцій, а саме посвідчення водія, з метою використання його у власних цілях.

В подальшому, реалізуючи свій намір, діючи за попередньою змовою з невстановленою судом особою, ОСОБА_4 , умисно, протиправно, переслідуючи єдиний прямий умисел на порушення встановленого законом порядку обігу офіційних документів, підробили офіційний документ, а саме посвідчення водія серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 з метою використання особою підробленого посвідчення водія та подальшого придбання ним ( ОСОБА_4 ) цього підробленого посвідчення подія. Тобто дії як ОСОБА_4 , так і не встановленої особи охоплені спільним умислом на виготовлення підробленого офіційного документа з розподілом функцій.

Того ж дня, у приміщенні одного з кафе у м. Вознесенськ Миколаївської області, ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю з невстановленою особою, передав їй в електронному вигляді свою фотографію, фотографії свого паспорта з відповідними даними про себе та зразок підпису, з метою внесення їх до підробленого офіційного документа, а саме посвідчення водія. Крім цього, за вказаних обставин, ОСОБА_4 здійснив фінансування виготовлення підробленого документу, шляхом перерахунку грошових коштів невстановленим судом способом, у невстановлений час та місці, на невстановлений банківський рахунок особи, усвідомлюючи, що зазначена особа не має право видавати такий документ. Після цього, у невстановлений час та місце, невстановлена особа, використавши надані ОСОБА_4 фотокопії особистих документів, виготовила підроблене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з фотокарткою ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 5148 від 20.03.2018 року, яке видається відповідною уповноваженою установою ПК «Україна» і надає право, з метою подальшого його використання іншою особою.

У подальшому, не пізніше 20 травня 2024 року, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи всупереч встановленому законом порядку отримання офіційного документа - посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», невстановленим способом та місці отримав від невстановленої особи завідомо для нього підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 на своє ім`я з власною фотокарткою, для подальшого його використання.

Крім того, 20 травня 2024 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «MAN TG 460AXXL» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «LANGENDORF» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , проїжджав на 21 км траси М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» у межах Фонтанської ОТГ Одеського району Одеської області, був зупинений працівниками поліції для перевірки документів щодо права керування транспортним засобом.

У цей момент, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документу - а саме посвідчення водія НОМЕР_1 на своє ім`я.

Безпосередньо після цього, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 є підробленим, ОСОБА_4 на підтвердження свого права керування транспортним засобом надав співробітникам поліції вищевказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 і у такий спосіб використав цей завідомо підроблений документ.

В судовому засіданні, обвинувачений свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, надав показання, які відповідають встановленим стороною обвинувачення обставинам. Обвинувачений вказав, в грудні 2023 року він не зміг здати екзамен, щоб отримати посвідчення водія, яке було в нього вилучене, в одному з магазинів у м. Вознесенськ, до нього підійшов незнайомий чоловік та запропонував виготовити посвідчення водія, на що обвинувачений погодився. Засобами електронного зв`язку обвинувачений надав вказаному чоловіку свої паспортні дані, фотокартку та зразок свого підпису. Через шість днів, обвинувачений перерахував на банківський рахунок, наданий невідомим чоловіком кошти у сумі 5000 гривень, того ж дня вказаний чоловік передав йому посвідчення водія на його ім`я. В подальшому, працівниками поліції виявлено факт використання ним вищевказаного посвідчення.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 358 КК України, а саме - підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає право, вчинене за попередньою змовою групою осіб та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка передбачена ст. 66 КК України та пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття. Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок та нетяжкий злочин, ним не заподіяно майнової і немайнової шкоди потерпілі відсутні, відповідно до досудової доповіді органу пробації, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства середній, обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, а тому суд вважає, що необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, буде покарання за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі ближче до мінімальних меж санкції цієї норми, а за ч. 4 ст. 358 КК України у виді максимального штрафу, застосувавши при призначенні покарання за сукупністю злочинів принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, позицію прокурора, яка просила призначити покарання із застосуванням іспитового строку, а також інші в сукупності обставини, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбуття покарання призначеного за ч. 3 ст. 358 КК України на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на думку суду відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення: судової технічної експертизи документів вартістю 18174 гривні 72 копійки.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Клопотань про застосування запобіжних заходів не надходило.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

за вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та 6 (місяців).

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п. 2, ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Початок обрахунку іспитового строку визначається з дня проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати в сумі 18174 (вісімнадцять тисяч сто сімдесят чотири) гривні 72 (сімдесят дві копійки) на залучення експертів.

Арешт майна, а саме посвідчення водія НОМЕР_1 видане ТСЦ 5148 від 20.03.2018 року накладений ухвалою слідчого судді у справі 519/727/24 скасувати.

Речовий доказ: посвідчення водія НОМЕР_1 видане ТСЦ 5148 від 20.03.2018 року зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1