ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3180/24 Справа № 198/350/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою його звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям та кримінальне провадження закрито, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у звязку з дійовим каяттям та закрито кримінальне провадження.

Обгрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 уперше притягується до кримінальної відповідальності та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, віднесеного до категорії кримінальних проступків. Враховано, що ОСОБА_7 повністю визнав свою провину, щиро розкаявся, негативно оцінює свій вчинок. Щодо відкшодування шкоди ОСОБА_7 пояснив суду, що неодноразово намагався вступити в контакт з потерпілим, домовитись з ним щодо компенсації за вчинене, однак потерпілий його уникає.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року скасувати з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, вбачається, що шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, ОСОБА_7 не відшкодована, позиція потерпілого з цього приводу у судовому засіданні не з`ясовувалась. Зазначив, що при прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям судом першої інстанції істотно порушено права потерпілого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні.

Від потерпілого ОСОБА_10 надійшли заперечення на апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 , в яких останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вказав, що відшкодування шкоди йому не потрібно, працівниками поліції йому було розяснено право звернутися з цивільним позовом, але він свідомо цього не зробив, до суду першої інстанції також свідомо не зявлявся. Окрім того зазначив, що прокурор в суді першої інстанції погоджувався з закриттям кримінального провадження саме з підстав ст. 45 КК України, та він як потерпілий також з цим повністю погоджується, а новий розгляд, на його думку, погіршить його становище через нові судові виклики, емоційні переживання.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги прокурора та просив задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

В судове засідання апеляційного суду потерпілий ОСОБА_10 не з`явився, в поданих ним запереченнях просив апеляційну скаргу розглядати за його відсутності.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що вказаним вимогам оскаржена ухвала не відповідає, оскільки висновок про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у звязку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження щодо нього суд в ухвалі належно не обґрунтував, не навів конкретних і достатніх для цього підстав.

Під час перевірки матеріалів кримінального провадження судом апеляційної інстанції встановлено, що доводи апеляційної скарги прокурора в даному випадку є такими, що заслуговують на увагу з огляду на таке.

Так, відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, шкода заподіяна кримінальним правопорушенням ОСОБА_7 не відшкодована, позиція потерпілого з цього приводу у судовому засіданні не з`ясовувалась.

Апеляційний суд вважає, що при прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, судом першої інстанції істотно порушено права потерпілого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин рішення суду щодо ОСОБА_7 не можна визнати законним і обґрунтованим.

Отже, під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанцій допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність, апеляційний суд вважає за необхідне, керуючись ст. 9 КПК України, де вказано, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені зокрема п.п. 2, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України, скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому розгляді провадження суду необхідно усунути зазначені порушення кримінального процесуального закону, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини провадження й прийняти законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону.

Крім того, апеляційний суд доводить до відома, що відповідно до ч. 2 ст. 380 КПК України питання про внесення виправлень суд вирішує у судовому засіданні.

З огляду на викладене апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 , якою його звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям та кримінальне провадження закрито скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4