Провадження № 1-кс/161/4576/24
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 25 вересня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області, за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Camry», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 із встановлення заборони на користування, розпорядження та використання, а саме на блокнот із рукописними записами рожевого кольору, який поміщено до спеціального пакету № PSP2250120 та транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Camry», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на штрафмайданчик, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання вмотивоване тим, що 26.03.2024 до Луцького РУП ГУНП у Волинській області надійшли матеріали з Волинського управління ДВБ Національної поліції України про те, що ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, шляхом обману, вчиняє шахрайські дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами інших осіб, чим завдала майнової шкоди на суму, що встановлюється.

В ході виконання доручення слідчого та оперативного супроводу вказаного кримінального провадження працівниками УКР ГУНП у Волинській області встановлено, що група осіб перебуваючи в офісному приміщенні розташованому на третьому поверсі за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи SIP-телефонію, примушують громадян надавати конфіденційну інформацію стосовно своїх банківських рахунків, після чого, з них здійснюються несанкціоновані списання грошових коштів.

В подальшому, в ході оперативно-пошукових заходів працівниками УКР ГУНП у Волинській області встановлено, що координатором та особою, яка займається конспірацією діяльності шахрайського «Call-центру», що розташований на третьому поверсі за адресою: АДРЕСА_2 є уродженець Республіки Азербайджан, а саме: гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 та фактично користується автомобілем марки «Toyota» моделі «Camry», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

13 вересня 2024 року на підставі ухвали про дозвіл на проведення обшуку чи іншого володіння особи слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області проведено обшук транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Camry», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 вилучено вище вказане майно, яке постановою слідчого від 14.09.2024 року визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, з метою вжиття заходів для забезпечення відшкодування завданих збитків, можливого заявленого в майбутньому цивільного позову, судових витрат, проведення судових експертиз, доведення вини особи у вчиненні злочину, тому слідчий просить клопотання задовольнити та накласти запитуваний арешт.

В судове засідання не з`явився слідчий у кримінальному провадженні, однак попередньо подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задовольнити в повному об`ємі, також не з`явився власник транспортного засобу ОСОБА_7 , яка подала заяву в якій заперечувала щодо накладення арешту на автомобіль, оскільки вона будь якого відношення до кримінального провадження не має та автомобіль їй потрібен для відвезення в садочок та до лікарів її малолітньої дитини, а тому слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання на підставі наявних у ньому матеріалів із кримінального провадження. Відповідно до положень, передбачених ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали із кримінального провадження, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до положень ст.167 КПК України якими передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

Ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що наданими до клопотання доказами частково підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Відсутні підстави вважати, що майно вилучено з порушенням процесуальних норм.

Окрім того, вивченням матеріалів клопотання, встановлено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення доведено існування на даний час розумних підозр вважати, що частина майна, яке було вилучено під час огляду місця події та щодо якого подано дане клопотання про арешт, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідає вимогам ст. 98 КПК України. З метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані, які дають достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, попередження можливого його знищення, відчуження, забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового розслідування, проведення необхідних слідчих дій, клопотання в частині накладення арешту на блокнот із рукописними записами рожевого кольору, який поміщено до спеціального пакету № PSP2250120, слід задовольнити та накласти запитуваний арешт.

Крім того, задовольняючи клопотання частково, відмовляючи в застосуванні заборони на користування транспортним засобом марки «Toyota «Camry», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , слідчий суддя враховує той факт, що законний власник ОСОБА_7 є фактично добросовісним набувачем та користувачем транспортного засобу, останній підозра у вчиненні кримінального правопорушення на даний час не повідомлено, що не доводиться матеріалами клопотання, транспортний засіб останній необхідний в побутових цілях, а саме для догляду за малолітньою дитиною, яку необхідно доставляти в дитячий садочок та до лікарів, а тому з метою забезпечення її прав на користування належним йому майном, клопотання в частині застосування заборони на користування вказаним транспортним засобом до задоволення не підлягає, що на думку слідчого судді не зашкодить меті та цілям проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167; 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0001155 від 26.03.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме на:

- блокнот із рукописними записами рожевого кольору, який поміщено до спеціального пакету № PSP2250120 із встановлення заборони на користування, розпорядження та використання даним майном;

- транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Camry», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 із встановленням заборони розпорядження (відчуження) даний транспортний засіб.

Передати транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Camry», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 .

Попередити ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України у разі незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна, згідно ч.3 ст.173 КПК України, тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1