Справа № 192/3120/24
Провадження № 1-кп/192/179/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000005, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 жовтня 2024 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенськ Миколаївської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді командира 2 міномета 1 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», має повну середню освіту, не одружений, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді командира 2 міномета 1 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , маючи прямий умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документу, з метою отримання права керування транспортними засобами категорії «В» та «С» та з метою його подальшого використання під час керування транспортними засобами, 20 серпня 2024 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання в АДРЕСА_2 , діючи умисно, маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, а також маючи прямий умисел, спрямований на вчинення пособництва у підробленні офіційного документу з метою його подальшого використання та намір на подальше використання завідомо підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, за допомогою мережі «Інтернет» через платформу «Telegram», придбав у невстановленої дізнанням особи за винагороду в сумі 15 000 гривень завідомо підроблене посвідчення водія категорії «В» та «С» з серійним номером НОМЕР_2 , видане 20 серпня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » до якого були внесені завідомо неправдиві відомості про отримання права керування транспортними засобами, з метою подальшого використання.

Таким чином ОСОБА_3 шляхом надання засобів для виготовлення вказаного посвідчення за допомогою особистого мобільного телефону оператора сотового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером телефону НОМЕР_3 , через особисте спілкування в мережі «Інтернет» з невстановленою під час дізнання особою, сприяв у вчиненні кримінального правопорушення шляхом надсилання повідомлень, які містили його особисті анкетні дані: прізвище, ім`я, по батькові, число, місць, рік народження, особистий підпис (параф), групу крові, фотокартку із зображенням свого обличчя та таким чином виступив пособником протиправних дій невстановленої особи через надання засобів для вчинення кримінального правопорушення - виготовлення завідомо підробленого офіційного документа та отримав можливість його подальшого використання починаючи з 20 серпня 2024 року.

Далі ОСОБА_3 у невстановлений дізнанням час, в приміщенні ТОВ «Нова Пошта» № 36, яке розташоване за адресою: м. Нікополь, вул. Княжа, буд. 83а отримав від невстановленої особи посилку з підробленим офіційним документом - посвідченням водія на своє ім`я, в якому містилися завідомо неправдиві відомості про отримання ОСОБА_3 права на керування транспортними засобами категорії «В» та «С», з серійним номером НОМЕР_2 , видане 20 серпня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права з метою використання його іншою особою.

ОСОБА_3 19 жовтня 2024 року приблизно о 10 годині 00 хвилин керуючи автомобілем марки «Ніссан Тіана», номерний знак НОМЕР_4 , рухався по автодорозі Н-08 в напрямку з м. Дніпро до м. Запоріжжя та на блок-посту в АДРЕСА_3 був зупинений працівниками СРПП ВП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області та виконуючи вимогу згідно ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», маючи прямий умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, надав останнім завідомо підроблений документ - посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В» та «С» з серійним номером НОМЕР_2 , видане 20 серпня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », тим самим умисно та протиправно використав завідомо підроблений документ.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, встановлена судом поза розумним сумнівом з таких підстав.

04 листопада 2024 року до Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, затверджений прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 .

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з реєстром досудового розслідування; розпискою обвинуваченого та захисника - адвоката ОСОБА_5 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими під час дізнання обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за його відсутності.

До обвинувального акту додані: письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими дізнанням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті дізнання обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. ст. 369 - 371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування та які не оспорюються учасниками судового провадження, а вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права з метою використання його іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Отже, відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання стороною обвинувачення не зазначено.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 судом встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього, є щире каяття, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальними проступками, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем служби характеризується добре, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого вважає, що йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, а за ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, що на думку суду є достатнім покаранням, оскільки інші більш суворіші види покарання є недоцільними з огляду на наявність обставини, яка пом`якшує покарання та визнання своєї винуватості обвинуваченим.

При призначені остаточного покарання суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 положення ч. 1 ст. 70 КК України щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та вважає, що таке покарання слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно постанов про визнання речовим доказом та визначення місця зберігання від 19 жовтня 2024 року та від 29 жовтня 2024 року - бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , видане 20 серпня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » визнано речовим доказом та залишено на зберігання в матеріалах кримінального провадження у спец пакеті № 5664330.

Згідно постанови про визнання речовим доказом та визначення місця зберігання від 28 жовтня 2024 року - DVD-диск з відеозаписом визнано речовим доказом та залишено на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Суд вважає, що такі речові докази слід залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно Довідки від 29 жовтня 2024 року витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню №0000005 складають 1 989 гривень 75 копійок, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого суді від 25 жовтня 2024 року було накладено арешт на посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , видане 20 серпня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

З огляду на те, що вказане посвідчення згідно Висновку експерта № СЕ-19/113-24/6019-Дд від 29 жовтня 2024 року не відповідає за способами друку та спеціальними захистами встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, тому скасування арешту є недоцільним.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази по справі: бланк посвідчення водія серійним номером НОМЕР_2 , видане 20 серпня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » у спец пакеті № 5664330; DVD диск з відеозаписом - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 1 989 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 копійок документально підтверджених витрат на залучення експерта в дохід державного бюджету.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , а саме - запобіжний захід до набрання вироком законної сили - не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1