ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1005/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

-при секретарі ОСОБА_5

- обвинуваченого ОСОБА_6

- прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 , -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, Первомайського району, с. Комсомольський, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, розлученого, який неповнолітніх дітей не має, наявність інвалідностей, хронічних захворювань заперечує, що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-21.03.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців;

-29.06.2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів згідно вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.11.2020, призначено покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі, у строк призначеного покарання зараховано покарання, частково відбуте за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.01.2020, звільнений з місць обмеження волі 03.06.2022 умовно- достроково на невідбутий строк 2 місяці 2 дні обмеження волі,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:

за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки,

за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду, до моменту набрання вироком суду законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту фактичного взяття під варту, тобто з 02.02.2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_6 термін попереднього ув`язнення з 02.02.2024 до набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 23010 від 14.09.2023 в розмірі 955,92 грн та судово-товарознавчої експертизи № 23009 від 13.09.2023 в розмірі 955,92 грн, стягнуто з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно вироку, 04.09.2023 року, близько 16 год. 10 хв., ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, встановленого Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який надалі продовжувався, зайшов до торгівельного залу супермаркету «Класе», де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «Торгова компанія «Мега- Трейд», розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23-го Серпня, буд. ЗЗА, де, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно та повторно, упевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, підійшов до торгівельної полиці, де шляхом вільного доступу, взяв: малогабаритний зарядний пристрій AS-P10 10000 m/Ah Asonic, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №23010 складає 854 гривні 00 копійок. Після чого, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, поклав вищевказане майно до кишені своїх штанів та не розрахувавшись за товар, покинув приміщення супермаркету, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, спричинив ТОВ «Торгова компанія «Мега-Трейд» матеріальну шкоду у розмірі 854 грн 00 коп.

Крім того, 05.09.2023 року, близько 12 год. 45 хв., ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи повторно та в умовах воєнного стану, встановленого Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який надалі продовжувався, зайшов до торгівельного залу супермаркету «Класе», де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «Компанія «Гранд-Маркет», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 104А, де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно та повторно, упевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, підійшов до торгівельних полиць, де шляхом вільного доступу, взяв: малогабаритний зарядний пристрій 20000 m/Ah FRONTMEN, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №23009 складає 1879 гривень 00 копійок, після чого, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у торгівельному залі супермаркету, сховав вказане майно у кишеню штанів. Далі, ОСОБА_6 , утримуючи при собі вказане майно та намагаючись покинути місце події, почав виходити із приміщення супермаркету «Класс», виконавши при цьому всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений адміністратором з безпеки супермаркету «Класс» ОСОБА_8 .

З цим вироком не погодився прокурор у кримінальному провадженні, який подав апеляційну скаргу, просить вирок районного суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

Постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Відповідно до ч.І ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Вказує на те, що судом при призначенні покарання, з урахуванням особи винного, з урахуванням ст65 КК України, зв відсутності обставин, що обтяжують покарання, застосовано вимоги ст.69 КК України та призначено покарання ОСОБА_6 нижче від найнижчої межі у виді 2 років позбавлення волі та 2 років 6 місяців позбавлення волі відповідно.

При цьому, судом не прийнято до уваги характер і ступінь небезпеки скоєних злочинів, на момент скоєння злочину не працював, характеризується задовільно лише формально, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше неодноразово судимий та звільнений з місць обмеження волі 03.06.2022 року умовно-достроково.

Таким чином застосування судом ст,69 КК України є фактично невмотивованим і не законним.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо фактичних обставин справи апелянтами не оспорюються, а тому колегія суддів в цій частині оскаржуваний вирок не перевіряє.

Переглядаючи вирок в частині апеляційних доводів прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Питання призначення кримінального покарання повинно вирішуватися з урахуванням мети покарання (постанова Верховного Суду від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22).

Посилаючись в апеляційній скарзі на відсутність вмотивованості оскаржуваного вироку в частині застосування положень ст..69 КК України прокурор не ставить під сумнів висновки суду про наявність обставин що пом`якшують покарання, їх кількість та віднесення їх до таких, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Поряд із цим, автор апеляційної скарги вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 мінімальне покарання, передбачене санкціями ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, оспорюючи висновки суду першої інстанції стосовно розміру призначеного покарання з посиланням на ті дані про особу, які вже враховані судом про що свідчить наведене нижче.

Так призначаючи покарання, суд врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановив, що він офіційно не працевлаштований, має середню спеціальну освіту, розлучений, утриманців не має, наявність інвалідностей, хронічних захворювань заперечує, раніше судимий: 21.03.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців; 29.06.2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів згідно вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.11.2020, призначено покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі, у строк призначеного покарання зараховано покарання, частково відбуте за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.01.2020, звільнений з місць обмеження волі 03.06.2022 умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 2 дні обмеження волі, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно досудової доповіді Слобожанського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 оцінено як дуже високий, ризик його небезпеки для суспільства та окремих осіб високий, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі становитиме небезпеку для суспільства та окремих осіб, а тому до нього необхідно застосувати цілодобовий нагляд та контроль в умовах ізоляції.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в силу ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочинів та повне добровільне відшкодування потерпілому завданих збитків.

Отже, суд правильно вважав, що у даному кримінальному провадженні наявні обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме: щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочинів та повне добровільне відшкодування потерпілому завданих збитків, у зв`язку з чим, після дослідження даних про особу обвинуваченого, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 положень ч. 1 ст. 69 КК України та призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях статей обвинувачення.

За таких обставин призначене покарання відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відтак вирок суду в цій частині також є законним та обґрунтованим, а відтак підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 408, 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2024 року щодо

ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий - Судді -