Провадження № 1-кп/714/22/24
У Х В А Л А

"17" вересня 2024 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судових засіданьОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисникаОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу нагляду Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого заступником голови територіальної громади Острицької сільської ради Чернівецького району, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 240, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Герцаївського районного суду знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 240, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

16 вересня 2024 року прокурор відділу нагляду Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що один із злочинів у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а саме ч. 2 ст. 364 КК України, за своєю класифікацією віднесений до тяжких, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років. Сам ОСОБА_6 , неодноразово не з`являвся до суду без поважних причин, в т.ч. 09.07.2024 року у той час коли останній перебував за межами території України. Окрім того, протягом 2023-2024 років ОСОБА_6 неодноразово, перетинав державний кордон України, однак прокурора та суд про вказане не повідомляв. З огляду на вказане, та ураховуючи що останній проживає зі свідками в даному кримінальному провадженні в межах одного району та може вчинити дії, щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування в т.ч. спонукати свідків відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду, то є всі підстави припускати про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України щодо його переховування від суду та вплив на свідків, а відтак, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового арешту строком на 2 місяці.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених у ньому та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 з клопотанням прокурора не погодився посилаючись на те, що протягом усього часу розгляду кримінального провадження, завжди з`являвся до суду та не вчиняв жодних дій щодо ухилення від суду чи органів досудового розслідування. Дійсно 09 липня 2024 року був відряджений до Румунії, через що не зміг бути присутнім у судове засіданні, на підтвердження цього надав відповідні документи. Тому, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту просив врахувати, що прокурором не наведено жодного обґрунтування настання можливих ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, через що клопотання прокурора є необґрунтованим. Крім того, як під час досудового розслідування так і за час судового розгляду щодо обвинуваченого не було застосовано жодного запобіжного заходу, та сам обвинувачений не допускав порушень процесуальної поведінки щодо прибуття до суду. Вважає клопотання прокурора безпідставним, у зв`язку із чим просив залишити його без задоволення.

Суд заслухавши думки учасників процесу та оцінюючи письмові докази в межах заявленого клопотання, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно ст. 331 КПК України підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження кримінально-процесуальний кодекс України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби судового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тобто підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей.

Оскільки справа знаходиться на стадії судового розгляду по суті, то суд не дає оцінки обґрунтованості підозри.

Суд вважає, що посилання прокурора на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України є формальним, оскільки сама по собі ймовірність призначення обвинуваченому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від суду, переховування, перешкоджання судовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу. Неявка обвинуваченого у судове засідання яке було призначено на 09.07.2024 року з огляду на відрядження останнього спростовує факт що така його неявка мала місце безпричинно, тобто з метою ухилення від суду. Крім того, суд вважає слушними зауваження сторони захисту про те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 вже тривалий час перебуває на розгляді у Герцаївському районному суді та за цей час обвинувачений не допускав порушень процесуальної поведінки щодо прибуття до суду. Відтак, посилання прокурора на існування ризику передбаченого п.1 ч. 1 ст.177 КПК України є необґрунтованим.

Щодо ризику передбаченого п. 3. ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, з огляду на проживання обвинуваченого разом із свідками по даному кримінальному провадженні в межах одного району та спонукання відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду, з огляду на тривалість судового розгляду, суд вважає безпідставним.

Слід також зазначити, що стороною обвинувачення не доведено та необґрунтовано доводи щодо необхідності застосування до обвинуваченого, який працевлаштований цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки останнім не доведено існування ризиків передбачені п.п. 1 та 3. ч.1 ст. 177 КПК України, які поставленні в обґрунтування даного клопотання.

На підставі наведеного, керуючись статтями 131, 132, 176, 177, 178, 179, 193, 194, 315, 395 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений «23» вересня 2024 року.

Суддя: