УХВАЛА

Справа № 569/18555/24

1-кс/569/8699/24

26 листопада 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, водія ФОП ОСОБА_7 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 за погодження із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України в межах строку досудового розслідування тобто до 28 грудня 2024 року включно без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0000667 від 28 вересня 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Із клопотання вбачається, що 28 вересня 2024 року, приблизно о 08 год. 30 хв., водій ОСОБА_5 , в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, пункту 13.1, дорожнього знаку 3.41 «Контроль» Розділу 33 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), керуючи спеціалізованим сідловим тягачем «DAF» XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з спеціалізованим напівпричепом-цистерною «HENDRICKS» TS34, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись на 246 км автодороги М07 Київ-Ковель-Ягодин, зі сторони м. Сарни Рівненської області в напрямку до м. Коростень Житомирської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, з моменту виявлення дорожнього знаку 3.41 «Контроль» та бетонної конструкції (блокпосту), які знаходились попереду транспортного засобу, які він міг об`єктивно виявити, не вибрав безпечного бокового інтервалу, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості до повної зупинки на вимогу дорожнього знаку, не вибрав безпечного бокового інтервалу, маючи технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу до повної його зупинки, на вимогу дорожнього знаку та допустив наїзд сідлового тягача на бетонні конструкції, з подальшим виїздом за межі смуги руху вліво, де відбувся наїзд на автомобіль марки «TOYOTA» моделі «RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , котрий стояв в місці для огляду транспортних засобів та споруду блокпосту, в якій знаходилися працівники Національної поліції України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди: ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані в КНП «Рокитнівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування».

28.09.2024 о 11 год. 08 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України.

30.09.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 год. 08 хв. 27.11.2024.

21.11.2024 першим заступником керівника Рівненської обласної прокуратури строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця події в с. Дерть, Вараського (Рокитнівського) району, Рівненської області від 28.09.2024 та фото таблицею до нього; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_15 ; та іншими матеріалами в їх сукупності.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Так, санкцією статті злочину в якому підозрюється ОСОБА_16 передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, що відповідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Разом з тим, варто зазначити, що відповідно до постанови Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12.05.2009, справа № 1-542/09 ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, справу закрито внаслідок акта амністії від 19.04.2007.

Відтак, спосіб та характер вчинення даного злочину являють підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Усвідомлюючи наявність беззаперечних доказів його вини у вчиненні тяжких злочинів, невідворотності настання покарання, маючи документи для виїзду за межі території України, а також матеріальні можливості для залишення її території сторона обвинувачення обґрунтовано припускає що обвинувачений в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, у зв`язку з тим, що на даний час частина території України окупована не виключено, що з метою уникнення відповідальності в майбутньому підозрюваний може переховуватися на непідконтрольних органам державної влади територіях, а тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також, наявний ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, зокрема, на даний час досудовим розслідуванням не вилучено всі документи щодо стану здоров`я ОСОБА_5 , перебування в трудових відносинах ОСОБА_5 з ФОП ОСОБА_7 , не проведено комплексну судово - медичну експертизу з метою встановлення можливості керування транспортним засобом підозрюваним, та інші речі і документи які мають значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Також беручи до уваги той факт, що свідками у кримінальному провадженні надано показання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , руху його транспортного засобу як до так і після дорожньо транспортної події, які органом досудового розслідування прийняті до уваги, однак не дослідженні експертами у кримінальному провадженні та судом не допитані, існує обґрунтована необхідність в недопущенні спілкування підозрюваного зі свідками з метою недопущення будь-якого впливу або погроз відносно них, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні. При цьому, відповідно до положень кримінального процесуального законодавства суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від них та дослідження їх судом, а зважаючи на те, що ОСОБА_5 після вручення клопотання та додатків до нього, відомо коло осіб, які володіють відомостями, які мають значення для розслідування злочину, не виключено, що підозрюваним у разі не продовження застосування до нього запобіжного заходу будуть вчинятися дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування свідків, з метою відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до органу досудового розслідування та суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час судового розгляду. Беручи до уваги викладене, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризик незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 може протиправно перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду, перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради із урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході судового розгляду, з метою уникнення покарання, виїжджати за межі державного кордону України, не з`являтися до органу досудового розслідування та суду, оскільки є жителем значно віддаленої територіально області, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, відтак існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків.

В ході досудового розслідування встановлена наявність декількох ризиків, які виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України. У результаті вчинення останнім злочину загинув поліцейський ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів; а у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 суд вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, застосування більш м`якого запобіжного заходу спонукатиме ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, з метою надання свідчень щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України, докази у кримінальному провадженні суд досліджує безпосередньо, а станом на даний час вищевказані учасники кримінального провадження органом досудового розслідування та судом допитані не були.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів зважаючи на наявність декількох вагомих ризиків , передбачених ст. 177 КПК України, запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки реалізувати вказані ризики можливо лише перебуваючи на свободі.

Також, застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.

Разом з тим, прошу суд звернути увагу, що підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При продовженні застосування запобіжного заходу, прошу суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, врахувати: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, зокрема ОСОБА_5 вчинив злочин під час виконання ним своїх обов`язків, як водія транспортного засобу; тяжкі наслідки що настали.

Таким чином наявні достатні підстави для продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вище викладене та те, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з обмеженням волі, не зможуть гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків .

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, ризики не обґрунтовані.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

28.09.2024 о 11 год. 08 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України.

30.09.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 год. 08 хв. 27.11.2024.

21.11.2024 першим заступником керівника Рівненської обласної прокуратури строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.

Постановою першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури від 21 листопада 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000667 від 28 вересня 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до 28 грудня 2024 року.

Таким чином, враховуючи, що строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до 28 грудня 2024 року, а також те, що надані слідчим докази довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вказані ризики не зменшились та не відпали, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам буде недостатнім, слідчий суддя прийшов до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 28 грудня 2024 року.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Разом з тим, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 спричинив загибель людини, слідчий суддя вважає необхідним не визначати розмір застави на підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст.131-132, 176, 177, 182, 183, 194, 196, 199, 205 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України в межах строку досудового розслідування, а саме до 28 грудня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_17