У Х В А Л А

Іменем України

30 серпня 2024 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 16.01.2024

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Першим відділом детективів Підрозділу детективів із розслідування кримінальних проваджень у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 16.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Так, під час здійснення досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Санпро» () діючі на території Дніпропетровської області в період з 01.01.2021 по 31.12.2023 років з використанням реквізитів підконтрольних юридичних осіб ТОВ «Алом» (), ТОВ «ІК АКТИВ» (), ТОВ «Т-ОЙЛ» () створили схему незаконної діяльності, з метою ухилення від сплати податків пов`язану з наданням послуги з переробки насіння соняшнику за готівкові кошти без належного відображення вказаних операцій по бухгалтерському та податковому обліках та в подальшому з метою прикриття незаконної діяльності оформляли операції з надання послуг з переробки давальницької сировини для підприємств з ознаками «ризиковості», а саме: ТОВ «Агропрод - Україна» (), ТОВ «Гіллз Груп» (), ТОВ «Агроном Солюшн» (), «Рапс-Одія» (), ТОВ «Сідко» (), ТОВ «ГНП Енерго» (), ТОВ «Агросхідпро» (), ТОВ «Пропус ОЙЛ» (), що призвело до не сплати податку на прибуток підприємств у розмірі 79 367 627 грн, та податку на додану вартість на загальну суму 88 186?252 грн. Вказані обставини підтверджуються висновками аналітичних продуктів №9.3/3.3.3/328 - 24 від 12.01.2024 року та №9.3/3.3.1/4354 - 24 від 03.06.2024 року.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування вбачається, що службові особи ТОВ «Санпро» () ймовірно здійснюють закупівлю сільськогосподарської продукції (соняшника, ріпак) у виробників за готівкові кошти без відповідного відображання вказаних операцій в податковому обліку.

Надалі, придбана необлікована продукція перероблюється в олію соняшникову та олію ріпаку з використанням виробничих потужностей ТОВ «Алом» (), ТОВ «Ік Актив» (), ТОВ «Т-Ойл» (). З метою надання законності походження виробленої олії соняшнику та олії ріпаку службові особи ТОВ «Санпро» () укладають удавані правочини з ТОВ «Агропрод - Україна» (), ТОВ «Гіллз Груп» (), ТОВ «Агроном Солюшн» (), «Рапс-Одія» (), ТОВ «Сідко» (), ТОВ «ГНП Енерго» (), ТОВ «Агросхідпро» (), ТОВ «Пропус ОЙЛ» () предметом яких є нібито переробка давальницької сировини.

В подальшому, з використання документів, що нібито свідчать про походження виготовленої олії, службові особи ТОВ «Агропрод - Україна» (), ТОВ «Гіллз Груп» (), ТОВ «Агроном Солюшн» (), «Рапс-Одія» (), ТОВ «Сідко» (), ТОВ «ГНП Енерго» (), ТОВ «Агросхідпро» (), ТОВ «Пропус ОЙЛ» () здійснюють експортні операції.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що до протиправної діяльності ТОВ «Санпро» () причетна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка фактично відповідає за ведення бухгалтерського та податкового обліків на ТОВ «Санпро» (), крім того встановлено, що ОСОБА_4 контактує з фактичними покупцями готової продукції, слідкує за станом розрахунку за поставлену продукцію, надає вказівки працівниками ТОВ «Санпро» (), щодо місць (дати та часу) отримання готівкових коштів за реалізовану продукцію.

Отже, під час здійснення досудового розслідування виявлено ряд обставин, що свідчать про впровадження службовими особами ТОВ «Санпро» () протиправної схеми направленої на умисне ухилення від сплати загальнодержавних податків (податку на прибуток та податку на додану вартість).

Враховуючи зібрані матеріали, що містяться в вказаному кримінальному провадженні детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України на підставі ухвали про надання дозволу на проведення обшуку слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від

09 квітня 2024 року (справа №761/12781/24, провадження № 1-кс/761/8671/2024) в період часу з 18.04.2024 - 19.04.2024 проведено обшук комплексу будівель та споруд, які використовуються службовими особами ТОВ «Санпро» (), що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, буд. 3.

Так, за результатами проведення обшуку виявлено та вилучено предмети, речі, документи, необліковані грошові кошти, товаро - матеріальні цінності, що мають значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження та є речовими доказами протиправної діяльності службових осіб ТОВ «Санпро» ().

Крім того, в ході проведення інших слідчих (розшукових) дій здобуто докази, що свідчать про причетність службових осіб ТОВ «Санпро» (), ТОВ «Алом» () до закупівлі сільськогосподарської продукції (насіння соняшника) у виробників за готівкові кошти з подальшим виготовленням з вказаної продукції олії соняшникової.

06.06.2024 року в рамках вказаного кримінального провадження призначено проведення судово - економічної експертизи проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертизи ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.

За результатом проведення судово - економічної експертизи, експертами Національного наукового центру «Інститут судових експертизи ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України направлено на адресу Головного підрозділу детективів висновок експерта №4877 від 05.07.2024 року, яким підтверджуються висновки аналітичного продукту №9.3/3.3.1/4354 - 24 від 03.06.2024 року та встановлено суму несплачених податків службовими особами ТОВ «Санпро» () у розмірі 105 385 653 грн.

29.07.2024 року згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських розрахункових рахунках ТОВ «Санпро» (). Справа №761/27134/24.

В ході проведеного огляду податкової інформації, встановлено, що станом на 12.08.2024 року посадовими особами ТОВ «Санпро» () вчиняються дії спрямовані на уникнення обмежень передбачених арештом грошових коштів на банківських розрахункових рахунках, шляхом відкриття нових банківських рахунків та з метою проведення подальшої незаконної діяльності, а саме:

- НОМЕР_2 - валюта українська Гривня, відкритий в АТ «А - БАНК» (МФО 307770);

- НОМЕР_3 - валюта Євро, відкритий в АТ «А - БАНК» (МФО 307770);

- НОМЕР_4 - валюта Долар США, відкритий в АТ «А - БАНК» (МФО 307770).

Постановою від 14.08.2023 грошові кошти у сумі 105 385 653 грн, що знаходяться на вказаних рахунках визначено речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене з метою збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт.

Прокурор просив проводити розгляд клопотання без його участі та без участі власника майна.

Слідчий суддя вважає за необхідне здійснити розгляд клопотання без участі власника майна, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у провадженні Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000010 від 16.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, а також спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 962 Кримінального кодексу України.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою детектива від 14.08.2024 грошові кошти у сумі 105 385 653 грн., що знаходяться на рахунках ТОВ «Санпро» () визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 1591, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 2091, 210, частинами першою і другою статей 212, 2121, частиною першою статей 222, 229, 2391, 2392, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 3631, 3641, 3652 цього Кодексу.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 962 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту на майно, а саме на: грошові кошти у сумі у сумі 105 385 653 грн., що знаходяться на рахунках ТОВ «Санпро» ().

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, а також можливої спеціальної конфіскації.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти у сумі 105 385 653 грн, що знаходяться на рахункахТОВ «Санпро» (), а саме:

- НОМЕР_2 - валюта українська Гривня, відкритий в АТ «А - БАНК» (МФО 307770);

- НОМЕР_3 - валюта Євро, відкритий в АТ «А - БАНК» (МФО 307770);

- НОМЕР_4 - валюта Долар США, відкритий в АТ «А - БАНК» (МФО 307770),

Заборонити службовим особам АТ «А - БАНК» (МФО 307770) та іншим особам за довіреністю чи дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на вказаних рахунках, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, виплати заробітної плати.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1