Справа № 191/5406/24
Провадження № 1-кс/191/942/24
У Х В А Л А

іменем України

21 листопада 2024 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Новомосковська, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-30.10.2012 Новомосковським МС за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-03.06.2014 Новомосковським МС за ч.2 ст.190 КК України до штрафу 1700 грн.;

-27.01.2015 Новомосковським МРС м. Дніпропетровськ за ч.3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 міс. за вироком від 30.10.2012 до відбуття 3 роки 1 міс. позбавлення волі;

-Запобіжний захід Новомосковська місцева прокуратура за ч.2 ст.186 КК України. Ухвала 20.02.2020 Дніпровського апеляційного суду за ч.2 ст.186, ст. 70 КК України до позбавлення волі 6 років 3 місяці;

-18.06.2018 Новомосковський МС за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71, ст.72 КК України вирок від 03.06.2014 виконувати самостійно. По вироку Дніпровського апеляційного суду від 23.11.2018 вирок від 18.06.2018 змінити, вважати засудженим по ч.1 ст.263 КК України до 3 р. позбавлення волі, виключити з регулятивної частини вироку ст.71 КК України, в іншій частині залишити без змін;

-16.08.2018 Новомосковським МРС за ст.18-50, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 6 р. позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати з 13.04.2018 до 16.08.2018 день за день. Заміна вироку 27.03.2019 Дніпровський апеляційний суд ухвала: вирок Новомосковського МРС від 16.08.2018 залишити без змін. Прибув 08.05.2019 Синельниківська ВК №94;

-04.10.2019 Новомосковським МС за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 5 р. 6 міс. позбавлення волі. Згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання покарання за вироком від 16.08.2018 до відбуття 6 р. 3 міс. позбавлення волі, зарахувати з 13.04.2018 до 04.10.2019 включно. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.02.2020 вирок від 04.10.2019 змінити в частині призначення покарання та вважати засудженим за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 5 р. 3 міс. позбавлення волі, згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом складання вироків від 18.06.2018 та 16.08.2018 до відбуття 6 р. 3 міс. позбавлення волі. Звільнився 12.07.2024 Синельниківської ВК №94 по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0001119 від 18 листопада 2024 року, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участі: прокурора ОСОБА_4 , слідчого Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 18.11.2024 року надійшло клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 .

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 20.11.2024 року у кримінальному провадженні №0001119 від 18 листопада 2024 року відповідає вимогам ст.ст.177,184 КПК України.

Підтвердженням вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, 20.11.2024 року є підпис підозрюваного про вручення зазначених документів.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий о 17 год. 48 хв. 18.11.2024 року.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог Законів України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» від 15 лютого 1995 року та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, у невстановлений органом досудового розслідування час та місце, проте не пізніше 18 листопада 2024 року, прийняв для себе рішення про вчинення тяжкого злочину, який полягав у незаконному придбанні, зберіганні, збуті наркотичних засобів у місця позбавлення волі, а саме до ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», що знаходиться по АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановлений досудовим слідством час, проте не пізніше 18.11.2024, у невстановлений слідством спосіб, з метою подальшого збуту у місця позбавлення волі, а саме до ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», що знаходиться по АДРЕСА_2 , придбав наркотичну речовину, обіг якого обмежено метадон (фенадон).

18.11.2024 року, приблизно о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , рухаючись пішки вздовж паркану території ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», що розташована по вулиці Миру, 7 А, в селищі Шахтарське Синельниківського району Дніпропетровської області, та перебуваючи у дворі багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , того ж населеного пункту, маючи при собі раніше придбану ним наркотичну речовину, обіг якого обмежено метадон (фенадон), який перебував у згортку обмотаному жовтою липкою стрічко, побачив співробітників ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», які патрулювали прилеглу до установи територію, з метою попередження потрапляння заборонених предметів на територію виправної колонії, та в цей час, за допомогою сини рук, перекинув вказаний згорток на територію ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», тим самим незаконно збув наркотичну речовину в місця позбавлення волі.

18.11.2024, в період часу з 17 години 48 хвилини до 18 години 18 хвилин, під час огляду місця події на території ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, селище Шахтарське,вул. Миру 7А, на контрольно слідовій смузі зовнішньої сторони установи, співробітниками поліції Синельниківського РУП було вилучення згорток з липкої стрічки чорного кольору, в якому знаходилась два каміння та наркотична речовина, обіг якого обмежено метадон (фенадон).

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/46971-НЗПРАП від 19.11.2024, проведеної Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України: надана на експертизу 19.11.2024 кристалічна речовина, у вигляді грудок, білого кольору містить метадон (фенадон), який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено . Маса метадону (фенадону) складає 0,1287 г.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання, збут наркотичних засобів у місця позбавлення волі.

19.11.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що обґрунтовано існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Ризик обґрунтовується можливими негативними наслідками для підозрюваної особи, у випадку притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України; впливати на ключових свідків у кримінальному провадженні з метою зміни змісту їх показів, оскільки будь-які зафіксовані в протоколах допитів показання свідків, які були ними дані слідчому чи прокурору під час досудового розслідування, не мають для суду жодного правового значення; вчинити інше умисне, корисливе кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки підозрювана особа не має постійного місця роботи, а також джерела доходу.

Вважаю, що мета застосування запобіжних заходів у межах кримінального провадження може бути досягнута виключно у випадку обрання заходу у вигляді тримання під вартою, що виключить можливість настання у кримінальному провадженні вищезазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також може запобігти спробам підозрюваної особи: переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Вищевикладені обставини та доводи свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів може призвести до неможливості запобігання ризиків зазначених в даному клопотанні.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечував, просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 вважає, зазначені прокурором ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не обґрунтованими, заперечувала проти клопотання та просила застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі підозрюваного, у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника дослідивши матеріали в межах вирішення заявленого клопотання, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

19.11.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Надані органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

До того ж в судовому засіданні органом досудового розслідування доведена наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1ст. 177 КПК України, а зокрема: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; може вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КК України, не може запобігти тим ризикам, які існують, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам належної процесуальної поведінки підозрюваного.

А тому, враховуючи положення вищевказаної Конвенції, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити та застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням на нього певних процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або судді за першою вимогою; не залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, суду, оскільки даний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та дієвості кримінального провадження щодо останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001119 від 18 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 2 (два) місяці - до 18 січня 2025 року включно з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виконання наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора або судді за першою вимогою;

- не залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Звільнити негайно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду.

Продовження зазначеного строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Строк дії ухвали становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту затримання, тобто з 18 листопада 2024 року до 18 січня 2025 року включно.

Виконання ухвали покласти на Синельниківський РУП ГУНП у Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що під час здійснення за ним контролю з приводу виконання ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2024 року, органи внутрішніх справ мають право з`являтися за місцем його проживання, а також вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1