Справа №573/1935/24
Номер провадження 1-кс/573/602/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання старшого слідчого відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування у кримінальному провадженні за №0000174 від 09.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 КК України відносно підозрюваного

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Марківка, Білопільського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на обліку у лікаря нарколога не перебуваючого, перебуваючого на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: «Легка розумова відсталість» F-70 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2024 старший слідчий відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконний збут наркотичних засобів, обіг яких обмежено, розуміючи, що діяльність, пов`язана із незаконним збутом наркотичних засобів, обіг яких обмежено, є суспільно небезпечною та кримінально караною, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконний збут наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_3 здійснювали збут наркотичних засобів обіг яких обмежено.

Так, 03.09.2024 року, близько 11 годині 38 хвилин ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_9 , після чого надав вказівку останньому, щоб той передав наркотичні засоби ОСОБА_10 , залученому працівниками сектору кримінальної поліцї відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області до проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зі зміною його анкетних даних відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23.12.1993 №3782-ХІІ, після чого ОСОБА_7 привезе йому його частину грошових коштів.

В подальшому цього ж дня близько 13 години 50 хвилин, ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_8 передав ОСОБА_10 наркотичний засіб «канабіс», за який отримав грошові кошти ОСОБА_8 .

Цього ж дня, близько 14 години 10 хвилин ОСОБА_10 придбані наркотичні засоби видав працівникам поліції.

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/119-24/15045-НЗПРАП від 27.09.2024 незаконно збутий ОСОБА_8 наркотичний засіб є наркотичною речовиною, обіг якої обмежений «канабісом», вагою 69,46 г.

Таким чином, виконуючи відведену йому роль, а саме передачу частини грошових коштів, здобутих внаслідок незаконного збуту наркотичних засобів, ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, незаконно збув наркотичну речовину, а саме: «канабіс» загальною вагою 69,46 г., яка відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», включений до списку №1 таблиці ІІ, відноситься до наркотичних речовин, обіг яких обмежено, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконний збут наркотичних засобів, обіг яких обмежено, розуміючи, що діяльність, пов`язана із незаконним збутом наркотичних засобів, обіг яких обмежено, є суспільно небезпечною та кримінально караною, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконний збут наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 здійснювали збут наркотичних засобів обіг яких обмежено.

Так, 14.09.2024, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконного збагачення, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконний збут наркотичних засобів, повторно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у приміщенні своєї квартири АДРЕСА_4 , де близько 11 години 46 хвилин, отримав від ОСОБА_11 , залученого працівниками сектору кримінальної поліцї відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області до проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зі зміною його анкетних даних відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23.12.1993 №3782-ХІІ, грошові кошти в сумі 7000 грн. за придбання наркотичних засобів.

Так, в подальшому, цього ж дня близько 12 години 10 хвилин, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_9 , після чого надав вказівку останньому, щоб той передав наркотичні засоби ОСОБА_10 , залученому працівниками сектору кримінальної поліцї відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області до проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зі зміною його анкетних даних відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23.12.1993 №3782-ХІІ, після чого ОСОБА_7 привезе йому його частину грошових коштів.

В подальшому цього ж дня близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_8 передав ОСОБА_10 наркотичний засіб «канабіс», за який отримав грошові кошти ОСОБА_8 ..

Цього ж дня, близько 14 години 46 хвилин ОСОБА_10 придбані наркотичні засоби видав працівникам поліції.

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/119-24/14886-НЗПРАП від 24.09.2024 незаконно збутий ОСОБА_8 наркотичний засіб є наркотичною речовиною, обіг якої обмежений «канабісом», вагою 49,34 г.

Таким чином, виконуючи відведену йому роль, а саме передачу частини грошових коштів, здобутих внаслідок незаконного збуту наркотичних засобів, ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, незаконно збув наркотичну речовину, а саме: «канабіс» загальною вагою 49,34 г., яка відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», включений до списку №1 таблиці ІІ, відноситься до наркотичних речовин, обіг яких обмежено, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконний збут наркотичних засобів, обіг яких обмежено, розуміючи, що діяльність, пов`язана із незаконним збутом наркотичних засобів, обіг яких обмежено, є суспільно небезпечною та кримінально караною, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконний збут наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 здійснювали збут наркотичних засобів обіг яких обмежено.

Так, 11.10.2024, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконного збагачення, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконний збут наркотичних засобів, повторно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у приміщенні своєї квартири АДРЕСА_4 де близько 13 години 20 хвилин, отримав від ОСОБА_11 залученого працівниками сектору кримінальної поліцї відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області до проведення негласної слідчої (розшукової) контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки зі зміною його анкетних даних відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23.12.1993 №3782-ХІІ, грошові кошти в сумі 7000 грн. за придбання наркотичних засобів.

В подальшому близько 13 години 47 хвилин, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_9 , після чого надав вказівку останньому, щоб той передав наркотичні засоби ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_7 привезе йому його частину грошових коштів.

В подальшому цього ж дня близько 15 години 11 хвилин, ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_8 передав ОСОБА_11 наркотичний засіб «канабіс», за який отримав грошові кошти ОСОБА_8 .

Цього ж дня, близько 15 години 36 хвилин ОСОБА_11 придбані наркотичні засоби видав працівникам поліції.

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/119-24/16290-НЗПРАП від 18.10.2024 незаконно збутий ОСОБА_8 наркотичний засіб є наркотичною речовиною, обіг якої обмежений «канабісом», вагою 64,62 г.

Таким чином, виконуючи відведену йому роль, а саме передачу частини грошових коштів, здобутих внаслідок незаконного збуту наркотичних засобів, ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, незаконно збув наркотичну речовину, а саме: «канабіс» загальною вагою 64,62 г., яка відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», включений до списку №1 таблиці ІІ, відноситься до наркотичних речовин, обіг яких обмежено, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконний збут наркотичних засобів, обіг яких обмежено, розуміючи, що діяльність, пов`язана із незаконним збутом наркотичних засобів, обіг яких обмежено, є суспільно небезпечною та кримінально караною, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконний збут наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 здійснювали збут наркотичних засобів обіг яких обмежено.

Так, 24.10.2024, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконного збагачення, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконний збут наркотичних засобів, повторно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у приміщенні своєї квартири АДРЕСА_4 де близько 09 години 20 хвилин, отримав від ОСОБА_11 залученого працівниками сектору кримінальної поліцї відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області до проведення негласної слідчої (розшукової) контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки зі зміною його анкетних даних відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23.12.1993 №3782-ХІІ, грошові кошти в сумі 35000 грн. за придбання наркотичних засобів.

В подальшому близько 09 години 30 хвилин, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_9 , після чого надав вказівку останньому, щоб той передав наркотичні засоби ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_7 привезе йому його частину грошових коштів.

В подальшому цього ж дня близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_8 передав ОСОБА_11 наркотичний засіб «канабіс», за який отримав грошові кошти ОСОБА_8 .

Цього ж дня, близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_11 придбані наркотичні засоби видав працівникам поліції.

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/119-24/16953-НЗПРАП від 25.10.2024 незаконно збутий ОСОБА_8 наркотичний засіб є наркотичною речовиною, обіг якої обмежений «канабісом», вагою 253,32 г.

Таким чином, виконуючи відведену йому роль, а саме передачу частини грошових коштів, здобутих внаслідок незаконного збуту наркотичних засобів, ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, незаконно збув наркотичну речовину, а саме: «канабіс» загальною вагою 64,62 г., яка відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», включений до списку №1 таблиці ІІ, відноситься до наркотичних речовин, обіг яких обмежено, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

24.10.2024 об 11 год. 05 хв. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

25.10.2024 ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколами про результати аудіо, - відео контролю особи;

- протоколами про результати контролю за вчиненням злочину, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України України віднесено до категорії тяжких злочинів, санкцією інкримінованої статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлює невідворотність призначення йому покарання за вчинений злочин, а саме виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, при цьому, із врахування характеру та способу вчинення ним кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності підозрюваного та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду. Тому, на думку суду без застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде переховуватись від органів досудового розслідування або суду та непередбачуваністю своїх дій з метою не бути викритим та ізольованим становитиме небезпеку для суспільства.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість вчинити інше кримінальне правопорушення) обумовлена тим, що ОСОБА_7 , вчинив інкримінований йому злочин з метою особистого збагачення, в умовах свого майнового стану, відсутності офіційного працевлаштування та легального доходу. Вказане свідчить про те, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення з аналогічних мотивів.

Вказані вище ризики та їх обґрунтування виключають можливість застосування відносно підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.

Перелічені ризики виправдовують тримання ОСОБА_7 , під вартою.

Обставин, які могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, в ході досудового розслідування не встановлено.

В судовому засіданні старший слідчий ВП № 1 ОСОБА_4 , який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні за №0000174 від 09.04.2024 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали із зазначених вище підстав, вважають що менш тяжкий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні частково заперечувала проти задоволення клопотання та просила обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуння електронного засобу контролю.

Підозрюваний ОСОБА_7 проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 29 Конституції України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини, ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 суд керується не лише положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а й відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини з цього приводу, відображену в рішеннях «Чеботарь проти Молдови», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, пред`явлена ОСОБА_9 підозра за ч.2 ст. 307 КК України має місце та підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

З огляду на викладене вище суд вважає, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, є обґрунтованою.

При вирішенні клопотання суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, згідно з якою особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. При цьому обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, є належною підставою для первинного взяття під варту (рішення від 15 вересня 2009 року у справі «Ямрозі проти Польщі», рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Плєшков проти України»).

Тобто, із зазначеної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений у ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

У даному випадку суд враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а тому, зважаючи на тяжкість покарання, та відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, відсутність легального джерела заробітку, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені у клопотанні.

Так, слідчим суддею враховується той факт, що на даний момент не встановлено всі обставини скоєного кримінального правопорушення та речей, які могли бути знаряддями злочину чи зберегти на собі його сліди, тому ОСОБА_7 перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, останній не має стійких соціальних зв`язків, тому матиме реальну можливість змінити місце проживання та продовжувати свою злочинну діяльність.

Окрім цього, на даний час до матеріалів клопотання долучені документи, які вказують на причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому, враховуючи принцип невідворотності покарання за даний злочин, останній може здійснити спроби уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування.

Крім того, згідно із характеризуючими даними, підозрюваний ОСОБА_7 неодружений, не працюючий, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: «Легка розумова відсталість» F-70 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий.

Таким чином підозрюваний ніде не працює, не має родини та коштів для проживання, що свідчить про можливу вірогідність підозрюваного до вчинення іншого правопорушень.

Отже, обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою в ході судового розгляду не встановлено.

Таким чином, викладені у клопотанні обставини вказують на існування визначених ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, віку підозрюваного, стан його здоров`я; відсутності соціальних зв`язків підозрюваного, його способу життя, суспільної небезпечності, відсутності у підозрюваного офіційного місця роботи і легального постійного заробітку, а також можливої спроби вчинити інші правопорушення, а тому з метою запобігання заявленим ризикам, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання.

Сукупність матеріалів, доданих до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатніми для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри не є актом притягнення особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме: питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів приходить висновку, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 3 роки.

Крім того, застосування вказаного запобіжного заходу виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні і встановлення істини, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість підозри не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При цьому суд враховує згадану вище практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, зважаючи на тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, особу підозрюваного, його фактичного другорядну роль у підозрюваному правопорушення, вважаю за необхідне визначити заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного поряд з запобіжним заходом у виді тримання під вартою, альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 3, 29 Конституції України, ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування у кримінальному провадженні за №0000174 від 09.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати у кримінальному провадженні за №0000174 від 09.04.2024 відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці (60 днів), тобто по 22 грудня 2024 включно з можливістю внесення застави.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 ( сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят ) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_7 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави, за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, банк одержувача ДКСУ, м. Київ; одержувач Територіальне управління державної судової адміністрації України в Сумській області, IBAN: UA

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_7 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_7 покладаються такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їхнім викликом та вимогою незалежно від стадії кримінального провадження;

2) не відлучатися за межі Сумської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Виконання даної ухвали покласти на відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді по 22 грудня 2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: