В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2024 р. м. Київ Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0001588 від 07.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Корюківського району Чернігівської області, українця, громадянина України, працюючого не офіційно, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 перебуваючи на господарстві, що за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою пластикових харчових бочок розмістив в них продукти харчування, в які періодично додавав невстановлені досудовим розслідування речовини та сполуки для забезпечення подальшого бродіння.

У подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки, у період часу з 01.04.2024 року по 06.05.2024 року, достовірно розуміючи, що утворена речовина не може бути використана для подальшого виробництва харчової добавки та підлягає утилізації, у порушення:

- вимог ст. 15 Закону України «Про управління відходами», згідно якої громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані дотримуватися вимог нормативно - правових актів у сфері управління відходами, запобігати забрудненню відходами навколишнього природного середовища;

- вимог ст. 46 Закону України «Про охорону земель», яка зобов`язує громадян забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронения;

- ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», згідно вимог якої громадяни зобов`язані здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, забрудненню навколишнього середовища.

Використовуючи садовий візок, погрузив пластикові харчові бочки з наявними відходами, вивіз та злив увесь вищезазначений вміст відходів (продукти бродіння) на територію земельних ділянок територіальної громади міста Києва з географічними координатами, а саме: 50.4704597, 30.5858037, площею 21м2; 50.4703812, 30.5857739, площею 22 м2; 50.4703776, 30.5858362, площею 25,3 м2; 50.4703394, 30.5858175, площею 22 м2, що розташовані навпроти ПАТ «Холодокомбінат №3» за адресою: м. Київ, вул. Євгена Маланюка, буд. 114-А .

Вказаними діями, ОСОБА_3 спричинив техногенне забруднення земель та ґрунтів відходами, шкідливими для життя та здоров`я людей та довкілля у вигляді накопичення в ґрунтах небезпечних речовин (амоній, фосфор, хлориди, нітрати, сульфати) понад установлені гранично допустимі концентрації, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля та призвело до завдання шкоди навколишньому середовищу на загальну суму 1286 грн 09 коп. (висновок Державної екологічної інспекції Столичного округу від 20.06.2024 року №2/2/6/2-30/1644 та розрахунок розміру шкоди від забруднення земель внаслідок розміщення відходів).

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у забрудненні земель відходами, шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 239 КК України.

26 червня 2024 року між прокурором та ОСОБА_3 , за участі захисника, укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої останній беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні за ч. 1 ст. 239 КК України. Сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 239 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди та він дав згоду на призначення йому вказаного вище покарання.

У заяві від 26.06.2024 року представник потерпілого Київської міської ради - ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. У статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Суд заслухав думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, думку обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, які також просили її затвердити, а також дослідив заяву представника потерпілого, який підтвердив свою згоду на укладення вищевказаної угоди у цьому кримінальному провадженні та інші матеріали, які надійшли до суду.

ОСОБА_3 зазначив, що вину визнає повністю, щиро кається у вчиненому, завдану шкоду відшкодував в повному обсязі і має можливість сплатити штраф, який передбачений в угоді.

Вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у ОСОБА_3 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання винуватості, визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, за викладених у вироку обставин, призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України та санкцією ч. 1 ст. 239 КК України.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують ОСОБА_3 покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ст. ст. 314, 368, 373-374, 376, 468-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 червня 2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001588 від 07.05.2024 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- зразки грунту із земельних ділянок під № 1, № 2, № 3, № 4; фонову пробу грунту із земельної ділянки напроти ПАТ «Холодокомбінат № 3», що за адресою: м. Київ, вул. Маланюка, 114-а; оптичний диск «DVD-R» 4.7Gb, 16x, 120 min - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1