Справа № 748/2737/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/788/24
Категорія - ч. 4 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2024 року за № 0001615 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2024 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2024 року за № 0001615 стосовно ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повернуто прокурору.

Своє рішення суд мотивував тим, що у порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 не викладено формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним та яке висувається ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема і п. 5 ч. 2 вказаної статті. Стверджує, що на стадії підготовчого провадження суд не може надати оцінку тому, чи правильно встановлено прокурором обставини кримінального правопорушення, і відповідно не може вказати на те, що в обвинувальному акті не викладено фактичні обставини кримінального провадження, встановлені прокурором, не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, а також не досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення та інші питання, які підлягають доказуванню. Вважає, що в обвинувальному акті викладені фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, міститься правова кваліфікація з посиланням на частини та статті КК України та формулювання обвинувачення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого та захисника, які просили ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 13. ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель кримінального правопорушення, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України обвинувальний акт є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту.

Відповідно до ст. 293 КПК України обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж.

За приписами ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України, та викладено обставини кримінального правопорушення, встановлені органом досудового розслідування, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, а саме, зазначена кваліфікація дій за частиною четвертою статті 186 КК України та формулювання обвинувачення.

Отже, висновок місцевого суду, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а виявлені недоліки не можуть бути усунуті під час судового розгляду та порушують гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, у тому числі право на захист та справедливий суд, та можуть стати підставою для скасування будь-якого прийнятого судом рішення, є не вірним, а доводи апеляційної скарги прокурора є слушними.

Відтак, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 415, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 було повернуто прокурору скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4