УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року

м. Київ

Справа № 757/6776/22-к

Провадження № 51-3816ск24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 червня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2024 року кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито, оскільки неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена.

Київський апеляційний суд 21 червня 2024 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на зазначену ухвалу.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 ставить питання про перевірку ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, за ч. 2 ст. 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 цієї статті.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника є оскарження ним судового рішення, яке згідно з положеннями ч. 2 ст. 392 КПК окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Рішення про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 за результатами розгляду відповідного клопотання судом першої інстанції на даний час не прийнято, оскільки прокурором розпочато кримінальне провадження в загальному порядку. Відтак ухвала Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2024 року не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому апеляційному оскарженню не підлягає. За таких обставин, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Враховуючи викладене і керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 червня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3