ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/4303/24

Провадження № 1-кс/210/1202/24

26 липня 2024 року

Слідча суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони та учасники кримінального провадження, які беруть участь у розгляді клопотання: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , за участі слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 25 червня2024 року за №0000280 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадян України, освіта середня-спеціальна, не одружений, не маючий на утримані неповнолітніх (малолітніх) дітей, не працюючий, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1)25.07.2022 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 185 ч. 4 КК України, на строк 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений, з випробувальним строком 1 рік (судимість не погашена),

підозрюється за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчому судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 26 липня 2024 року надійшло вищевказане клопотання в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 25 червня 2024 року за №0000280 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, з мотивів викладених у ньому, просив його задовольнити. Зазначає, що інші більш м"які запобіжні заходи не можуть бути застосовані щодо ОСОБА_4 , оскільки метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечує запобігання спробам підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Крім того, у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, які б дозволяли обрати інший більш м"який запобіжний захід.

Слідчий підтримав подане клопотання.

Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що він від органів досудового розслідування не переховується, такі доводи є безпідставними.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , клопотав про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов"язаного з триманням під вартою. Вважає, що прокурором не доведено ризики, на які сторона обвинувачення покликається у своєму клопотанні.

Виклад обставин та правова кваліфікація

В провадженні слідчого відділення ВП №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 червня 2024 року за №0000280, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у вчиненні нового корисливого кримінального правопорушення за наступних фактичних обставин:

Так 22.06.2024 року, близько 12:00, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебував поблизу зупинки громадського транспорту «Перша дільниця», що знаходиться поблизу будинку АДРЕСА_3 , де зустрівся з раніше незнайомим ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час спілкування у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел спрямований на заволодіння майном ОСОБА_7 , а саме: мобільним телефоном марки «Xiaomi» Redmi Note 12S (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ), в корпусі чорного кольору.

Переслідуючи корисливу мету та реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_8 повторно, користуючись довірою з боку ОСОБА_7 , під приводом здійснення телефонного дзвінку, попрохав у потерпілого його мобільний телефон марки «Xiaomi» Redmi Note 12S (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ), в корпусі чорного кольору. ОСОБА_7 будучи переконаним в тому, що розпоряджається своїм майном з власної волі та не на шкоду своїм інтересам, добровільно передав ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон «Xiaomi» Redmi Note 12S.

Після чого, ОСОБА_4 утримуючи вищевказаний мобільний телефон з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись чужим майном на свою користь, чим в результаті своїх протиправних дій завдав ОСОБА_7 майнову шкоду, загальна сума якої, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 2539 від 16.07.2024 складає 5685,97 гривень.

Описані вище дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а саме: «заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно».

В ході досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що слугувало підставою для повідомлення про підозру.

Сторона обвинувачення як на підставу для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, окрім обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покликається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний зможе вчинити наступні дії: 1) переховуватись від органу досудового розслідування та суду, 3) незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, на свідків; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона обвинувачення зазначає, що таким чином, виходячи з принципу презумпції невинуватості особи, приймаючи до уваги наявність існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зважуючи всі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу та публічний інтерес щодо обставин кримінальних правопорушень, тому застосування саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є обґрунтованим, а запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою - неможливо.

Мотивація суду

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, зокрема запобіжні заходи. Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Відомості про кримінальне порушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280.

У відповідності до вимог статті 42 КПК України ОСОБА_4 набув статус підозрюваного.

Встановлено, що 25 липня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні №0000280 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України, за ознаками: «заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно».

Згідно з статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінальним провадження.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Встановлено, що ОСОБА_4 був засудженим 25.07.2022 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.4 ст.185, КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним терміном на 1 рік. Застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання. Проте, під час іспитового строку за вказаним вироком, ОСОБА_4 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 185 КК України, обвинувальний акт перебуває на розгляді в Дзержинському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Санкція частини 2 статті 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років..

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а також обставини, визначені статтею 178 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри

Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи .

Для визначення причетності ОСОБА_4 до події кримінального правопорушення слідчим суддею досліджено докази, надані сторонами, зокрема: протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; письмові показання потерпілого ОСОБА_7 ; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 ; письмові показання свідка ОСОБА_9 ; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 ; відповіддь на запит від ломбарду «Комод»; та інші матеріали у їх сукупності.

Досліджені матеріали досудового розслідування у взаємному зв`язку з встановленими обставинами кримінальних правопорушень, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри у причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

На даному етапі провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише визначає причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо ризиків кримінального провадження

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Заявлені стороною обвинувачення ризики, визначені у пунктах 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України заслуговують на увагу.

Ризик втечі суд оцінює у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності .

Слідча суддя вважає, що ризик переховувавання від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК), в цьому провадженні заслуговує на увагу, оскільки до ОСОБА_4 в інших кримінальних провадженнях застосовувалися запобіжні заходи у виді особистого зобов"язання та домашнього арешту, останній не має міцних соціальних зв"язків, офіційно не працевлаштований, хоча є фізично придатним до роботи. Розуміючи, що його буде притягнуто до кримінальної відповідальності, не виключається, що підозрюваний може мати намір уникнути подальшого покарання, що збільшує ризик втечі настільки, що в подальшому його неможливо буде відвернути, не застосувавши до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, для контролю його поведінки та уникнення можливості вчинити нові умисні злочини. Підозрюваний ОСОБА_4 , у якого відсутні на разі стійкі соціальні зв`язки може зміни місце проживання з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, і тим самим ухилення від кримінальної відповідальності. У свою чергу втеча підозрюваного ОСОБА_4 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому судовому розгляду у розумні строки відповідно КПК.

Слідча суддя погоджується що існує ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків (п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України), який обумовлюється тим, що по даному кримінальному провадженню винуватість ОСОБА_4 підтверджується показами свідка, на якого може впливати ОСОБА_4 . Так як, підозрюваний згідно наданого йому права може на будь-який стадії досудового розслідування ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, де зазначені анкетні дані свідка, що надає реальну змогу в подальшому впливати на останнього задля спотворення доказової бази відносно нього для уникнення в подальшому від відбуття покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення. Свідки не допитані в судовому засіданні, досудове розслідування на початковій стадії, тому враховуючи характер підозри у сукупності з встановленим способм вчинення протиправних кримінально-караних дій, застосування більш м`якого запобіжного заходу, може негативно вплинути на повне та всебічне дослідження фактичних обставин, унеможливить розкриття осіб, що могли бути причетні до злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, або сприяли їх вчиненню.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5, ч.1 ст. 177 КПК України) достатньо обгрунтований, та є цілком вірогідним. Цей ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину за кваліфікуючих обставин, на шлях виправлення не став, та перебуваючи на іспитовому строці за вироком Дзержинським районним судом від 25.07.2022року, усвідомлюючи, що він перебуває на обліку в Металургійному РВ філії ДУ «Центру пробації» у Дніпропетровській області, набув статусу обвинуваченого в кримінальному провадженні за ч.4 ст. 185 КК України, де йому застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Попри те, що ОСОБА_4 перебуває в статусі обвинуваченого та достовірно обізнаний в тому, що в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу розглядається обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000522 від 09.05.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, останній знову набув статусу підозрюваного, у цьому провадженні, а пред"явлена підозра є обгрунтованою. Вказане свідчить про схильність підозрюваного до злочинної діяльності та вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

Що стосується особистих даних підозрюваного, слідчому судді не представлено достатніх доказів, що ОСОБА_4 має міцних соціальних зв"язків, офіційно працевлаштований, відшкодував завдану шкоду, має тяжкі захворювання, тощо.

Слідча суддя вважає, доведеним, що існують ризики, передбачені пунктами1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, і на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою його дієвості .

Щодо альтернативного запобіжного заходу

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.

Підозрюваному не може бути обрано більш м`який запобіжний захід, як - то, наприклад, домашній арешт, так як останній полягає в забороні підозрюваному, залишати житло цілодобово або у певний період доби, оскільки до підозрюваного в іншому проваджені вже застосовувався домашній арешт, а так само ОСОБА_4 перебував на іспитовому строці, що не стримало його від вчинення дій, які переслідуються кримінальним закном та за які передбачена відповідальність. Крім того, знаходячись на свободі, буде мати можливість продовжувати свою злочинну діяльність

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного у зв`язку із відсутності письмових зобов`язань осіб, які заслуговують на довіру суду. Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного на волі не сприятиме виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи до уваги встановлені обставини в їх сукупності, слідча суддя доходить висновку, що тримання під вартою є необхідним і пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження. Тому клопотання в цій частині слід задовольнити.

Зважаючи на те, що кримінальне провадження розпочате тільки 25.06.2024 року та на особливості досудового розслідування відповідної категорії кримінальних правопорушень, слідча суддя вбачає обґрунтованим тримання під вартою на строк , що не перевищує 60 днів.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застосування запобіжних заходів є однією з гарантій кримінального провадження, тому основною метою застави є забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків і забезпечення здійснення кримінального провадження. Разом з тим застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця).

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Враховуючи майновий стан підозрюваного, офіційно не працевлаштований, не має законних джерел доходу, не має міцних соціальних зв`язків, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у випадку визнання його винуватим, а також встановлені ризики, слідча суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі 15 (п"ятнадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення.

Підстав для незастосування застави слідча суддя не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 25 червня 2024 року за №0000280 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Криворізька установа виконання покарань №3" строком на 60 (шістдесят) днів, а саме з 26 липня 2024 року до 22 вересня 2024 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваному ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі п"ятнадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45420,00 (сорок п"ять тисяч чотириста двадцять) гривен , яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні процесуальні обов`язки (ст. 194 КПК України): прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження); не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора або суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону (в залежності від стадії кримінального провадження); докласти зусиль до пошуку роботи.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа ДУ "Криворізька установа виконання покарань №3" негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , прокурора Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідча суддя: ОСОБА_1