В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002918 від 18 серпня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ставище Київської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, який має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

17.08.2024 року приблизно о 23 годині водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford», моделі «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гната Хоткевича зі сторони станції метро «Чернігівська» у напрямку вул. Краківської в м. Києві, неподалік будинку № 6, з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, перед нерегульованим пішохідним переходом, перед яким почав зменшувати швидкість трамвай марки «К 1Т-306», бортовий номер НОМЕР_2 , надаючи дорогу пішоходу, продовжуючи рухатися прямо, допустив порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), а саме допустив виїзд керованого ним автомобіля на нерегульований пішохідний перехід, внаслідок чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалася з ліва на право відносно руху автомобіля марки «Ford» та мала перевагу в русі, внаслідок чого пішоходу ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження, з якими її госпіталізовано до КИП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де 22.09.2024 року вона померла під час стаціонарного лікування.

Згідно висновку експерта, у водія ОСОБА_3 була технічна можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди, шляхом виконання вимог вказаних пунктів ПДР, тобто в даній дорожній ситуації з технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля марки «Ford», моделі «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вимогам пунктів 18.4 ПДР України. Порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння смерті пішоходу ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та показав, що дійсно 17.08.2024 року приблизно о 23 годині він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гната Хоткевича зі сторони станції метро «Чернігівська» у напрямку вул. Краківської в м. Києві, неподалік будинку № 6, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , оскільки він не побачив її на пішохідному переході. Як таке сталося, пояснити не може, але визнає, що наїзд стався саме з його вини і як водій він мав дотриматись ПДР України, що в достатній мірі не виконав і дуже жалкує про це. Після ДТП він одразу зупинився і надавав першу допомогу, наступного дня зв`язався з донькою потерпілої і запропонував надати будь-яку допомогу, що від нього залежало. Крім того, ОСОБА_3 додав, що відшкодував заподіяну ним матеріальну шкоду потерпілій в повному обсязі та зобов`язується в подальшому відшкодувати необхідну суму моральної шкоди.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який розлучений, не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами.

У те же час, суд вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого про те, що він працевлаштовується водієм, а тому просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки вказані обставини не підтверджені жодними доказами.

Більш того, необґрунтованими є доводи обвинуваченого про те, що на його утриманні перебуває мати, яка є особою з інвалідністю та потребує догляду, у зв`язку з відсутністю доказів таких обставин.

При призначенні додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд також враховує, що саме порушення водієм ОСОБА_3 ПДР України, хоч і з необережності, але призвело до смерті потерпілої.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, думку потерпілої, яка просила не позбавляти волі обвинуваченого та підтвердила відшкодування завданої шкоди, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також необхідно вирішити питання, що стосується майна, на яке накладено арешт. У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 /два/ роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 серпня 2024 року, а саме на автомобіль марки «Ford», моделі «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- жіноче взуття - знищити;

- автомобіль марки «Ford», моделі «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити власнику ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: 10 601 гривні 92 копійки за проведення судової експертизи № 3571-Е від 18.09.2024 року, 3029 гривень 12 копійок за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-24/48167-ІТ від 23.09.2024 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: