Провадження № 1-кп/537/317/2024
Справа № 537/3889/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2024 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0000419 від 04.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Олександрійського р-н. Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого ФОП « ОСОБА_3 », маючий на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357, частиною 4 статті 185 КК України.

Ухвалою суду від 22.08.2024 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Відповідно до обставин, викладених у обвинувальному акті 03.07.2024 року близько 16 години ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік магазину «Маркет Опт», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де на землі помітив банківську картку. В цей час, у ОСОБА_3 виник прямий корисливий умисел направлений на привласнення офіційного документу - банківської картки.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою подальшого заволодіння грошовими коштами, таємно, шляхом вільного доступу, привласнив банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Універсал Банк» на дівоче прізвище потерпілої ОСОБА_7 , яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві та утворює собою офіційний документ, який дає право знімати кошти.

Заволодівши банківською карткою № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись нею на власний розсуд.

Крім того, 03.07.2024 року у ОСОБА_3 в магазині «Маркет Опт» по АДРЕСА_2 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме: грошових коштів ОСОБА_8 , які знаходилися на рахунку, відкритому в АТ «Універсал Банк».

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом та метою, вважаючи, що його дії не помітні для ОСОБА_8 , під час дії воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), який неодноразово продовжувався, за допомогою банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Універсал Банк» на дівоче прізвище потерпілої ОСОБА_7 , о 16 годині 14 хвилин та о 16 годині 15 хвилин таємно викрав грошові кошти у сумі 461,80 грн, шляхом безконтактного розрахунку за придбаний товар у вигляді продуктів харчування та напої.

Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_3 розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 461,80 грн.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 4 статті 185 КК України (обвинувальний акт прокурором затверджено 29.07.2024 року), як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та за частиною 1 статті 357 КК України як привласнення офіційного документу вчиненого з корисливих мотивів.

В судовому засіданні 28.08.2024 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тобто у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує 3 028 грн., тобто на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, останньому роз`яснено право заперечувати щодо закриття провадження із заявлених підстав.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання, з огляду на зміни у законодавстві, а саме у зв`язку із набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши наявні у розпорядженні матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а кримінальне провадження - закриттю, з огляду на наступне.

На час, до якого відносяться інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_3 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 року встановлено в сумі 3 028 грн, відтак податкова соціальна пільга у 2024 році складала 1 514 грн. (3 028 грн. х 50%).

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), водночас нормами КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року у 2024 році на час, до якого відноситься інкриміноване обвинуваченому діяння, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 302 грн 80 коп. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 302 грн 80 коп., то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, на час, до якого відносять інкриміноване ОСОБА_3 діяння, таємне викрадення чужого майна вартістю понад 302 грн 80 коп. кваліфікувалось за ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак, щодо обвинуваченого вчинення крадіжки, в умовах воєнного стану - за відповідною частиною статті 185 КК України, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України.

В той же час, 09.08.2024 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, відтак за ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП з 09.08.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначено положеннями ст. 4 КК України. Зокрема, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Частиною 6 ст. 3 КК України, визначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_3 діяння, оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжки якого він обвинувачується, згідно обвинувального акта становить 461,80 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3 028 грн.

Оскільки згідно обвинувального акту вартість майна, викрадення якого інкриміновано ОСОБА_3 , становить 451,80 грн, то вказані дії обвинуваченого підпадають під регулювання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною сьомою статті 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 479-2 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 висловив згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вказане питання було ініційовано в його інтересах захисником, шляхом звернення з відповідним клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому, наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

За наведених вище обставин, суд вважає, що оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження саме за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження щодо обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі викладеного, керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, ст.ст.285-288, 372, 376, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією інкримінованого йому діяння - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419 від 04.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Олександрійського р-н. Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого ФОП « ОСОБА_3 », маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПКУкраїни у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Матеріали кримінального провадження передати до Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду буде виготовлено та оголошено 30.08.2024 року о 14 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1