Провадження № 1-кп/161/1007/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001433 від 19 квітня 2024 року про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, учня 9 класу комунального закладу загальної середньої освіти «Ратнівський ліцей Боратинської сільської ради», не працює, не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру неповнолітнього ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

психолога ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей при Луцькій міській раді ОСОБА_10 ,

представника сектору ювенальної превенції відділу превенції Луцького РУП ГУНП в Волинській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001433 від 19 квітня 2024 року про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 .

Своє клопотання прокурор мотивує тим, що 18 квітня 2024 року, близько 22 год. 30 хв., в с. Коршів Луцького району, неповнолітній ОСОБА_4 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, керуючи мотоциклом марки «LONCIN LX150-77», р.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись ним освітленою автодорогою вул. Лесі Українки у напрямку до автодороги сполученням Луцьк Львів, здійснюючи перевезення неповнолітнього пасажира ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, проявив безпечність, був неуважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки та дорожніх умов, відповідно не реагував на їхню зміну, у зв`язку з чим не вибрав в установлених межах безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати мотоциклом, при виявленні небезпеки для руху пішохода ОСОБА_5 , який рухався попереду у попутному напрямку правою стороною проїзної частини навпроти домогосподарства АДРЕСА_3 , де здійснив наїзд на останнього.

Внаслідок порушення Правил дорожнього руху водій ОСОБА_4 спричинив пішоходу ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої великогомілкової кістки у нижній третині і малогомілкової кістки у середній та нижній третині зі зміщенням, закритого перелому шиловидного відростка правої променевої кістки без зміщення, відкритого перелому кісток носа зі зміщенням, забійної рани носа, підшкірної гематоми, садна чола, які відповідно до висновку експерта за № 283 від 09 травня 2024 року, які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, поскільки для їх загоєння необхідний час більше 21 доби.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме: п. 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 2.3. б) Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, в діях неповнолітнього ОСОБА_4 орган досудового розслідування вбачає ознаки суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке виразилося у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В обґрунтування клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурором зазначено, що оскільки ОСОБА_4 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, відповідно до вимог ст.ст. 97, 105 КК України та вимог ст.ст. 498-499 КПК України, до нього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру, зокрема, у виді передачі під нагляд матері до досягнення ним повноліття.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про необхідність застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні, при цьому уточнила, про необхідність застосування такого заходу на строк 1 (один) рік.

Потерпілий та його представник у поданій до суду письмовій заяві проти задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 не заперечували.

Законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру та його захисник, погодились із тим, що неповнолітнім ОСОБА_4 вчинено суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за вказаних у клопотанні обставин, щодо застосування заходів виховного характеру не заперечували.

Представник служби у справах дітей при Луцькій міській раді та представники сектору ювенальної превенції відділу превенції Луцького РУП ГУНП в Волинській області не заперечували проти задоволення клопотання прокурора та застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Неповнолітній ОСОБА_4 свою причетність до вчинення діяння визнав, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив обставини, вказані у клопотанні, зобов`язався не вчиняти, у тому числі, суспільно небезпечних діянь в майбутньому, щодо задоволення клопотання прокурора та застосування до нього примусових заходів виховного характеру не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, окрім повного визнання останнім своєї винуватості, підтверджується також наступними доказами.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 18 квітня 2024 року, близько 22 год. 30 хв., йшов з товаришем автодорогою АДРЕСА_4 , коли в один момент відчув сильний удар, від якого впав на землю. Йому знадобилося, близько 5 хв. від цього моменту, щоб зрозуміти, що відбулося, а саме те, що на нього наїхав мотоцикл і він лежить на асфальті. Через деякий час приїхала швидка допомога.

Разом з тим, вина неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечного діяння підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами в кримінальному провадженні, а саме: протоколом огляду місця події від 19 квітня 2024 року з доданими фототаблицями, у яких зафіксовані обставини вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18 квітня 2024 року о 22 год. 30 хв. в АДРЕСА_4 ; протоколом огляду відеозапису з камери відеоспостереження, яка розміщена на території домогосподарства в АДРЕСА_4 , на якому відображено послідовність вчинення суспільно небезпечного діяння 18 квітня 2024 року, близько 22 год. 29 хв., яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; висновком експерта № 283 від 09 травня 2024 року, відповідно до якого, згідно даних медичної карти стаціонарного хворого КМ «МОЛМТГ» гр. ОСОБА_5 отримав слідуючі ушкодження: закритий уламковий перелом лівої великогомілкової кістки у нижній третині і малогомілкової кістки у середній та нижній третині зі зміщенням; закритийперелом шиловидного відростка правої променевої кістки без зміщення; відкритий перелом кісток носа зі зміщенням, забійна рана носа; підшкірна гематома, садна чола; дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів, цілком можливо від ударів транспортного засобу, що рухався при ДТП, за обставин та в час вказаних в постанові, за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, поскільки для їх загоєння необхідний час більше 21 доби.

Аналіз наведених доказів, на переконання суду, свідчить про їх повну узгодженість між собою та відповідність іншим доказам, що дає підстави суду прийняти до уваги як правдиві та такі, що відповідають дійсності.

В зв`язку з цим, суд приймає до уваги наведені докази, як належні та допустимі й такі, що підтверджують вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке виразилось у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним, що неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Разом з тим, судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, ОСОБА_4 виповнилося 14 років, тобто згідно зі ст. 22 КК України, останній не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, за вчинене суспільно небезпечне діяння, що передбачене ч. 1 ст. 286 КК України .

Частиною 2 ст. 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно зі ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

При ухваленні судового рішення щодо неповнолітнього, суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання та ухвалювати рішення щодо неповнолітнього керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого статтею 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

Крім того, суд враховує, що відповідно до пункту 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення прав дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.

До того ж, мінімальні стандартні правила ООН, що стосуються провадження правосуддя стосовно неповнолітніх («Пекінські правила») прийняті резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї 1985 року, спрямовують на те, що система правосуддя по відношенню до неповнолітнього направлена в першу чергу на забезпечення добробуту неповнолітнього й забезпечення того, що любі міри впливу на останнього були завжди пропорційні, як з індивідуальними даними особистості правопорушника, так із обставинами правопорушення.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, суд приймає до уваги те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки необережного, виховується у повній сім`ї разом із сестрою та двома братами, за місцем навчання характеризується виключно з позитивної сторони, проживає в добрих матеріальних, соціальних та житлово-побутових умовах, проявляє достатній для свого віку розумовий розвиток, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вірно реагує на зауваження вчителів та батьків.

На час вчинення інкримінованого суспільно небезпечного діяння неповнолітній ОСОБА_4 досяг одинадцятирічного віку та не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, не досяг 16-ти років, тому він не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено вчинення суспільно небезпечного діяння неповнолітнім ОСОБА_4 , яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке ним вчинено у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, що виключає застосування покарання, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи виховного характеру.

При визначені виду примусових заходів виховного характеру неповнолітньому ОСОБА_4 , суд враховує його особу, конкретні обставини вчиненого суспільно небезпечного діяння, його ставлення до вчиненого, в тому числі те, що матір`ю останнього відшкодовано потерпілому витрати на лікування та надано свою згоду на передачу їй сина під нагляд, оскільки вона здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою вподальшому, та вважає, що до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк 1 (один) рік, а тому клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України суд вирішує долю речових доказів та питання накладеного арешту.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98-100, 110, 174, 369-372, 395, 498, 501 КПК України, ст.ст. 97, 105 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001433 від 19 квітня 2023 року про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Визнати, що неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння.

Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , примусовий захід виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк 1 (один) рік.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на сектор ювенальної превенції відділу превенції Луцького РУП ГУНП в Волинській області та на службу у справах дітей виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2024 року на мотоцикл марки «LONCIN LX150-77» р.н.з. НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази: мотоцикл марки «LONCIN LX150-77» р.н.з. НОМЕР_1 - передати власнику ОСОБА_14 , відеозапис з відеокамери, розміщений на ДВД - диску залишити при матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Повний текст ухвали проголошено о 17 год. 00 хв. 20 серпня 2024 року.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1