Справа № 474/828/24
Провадження № 1-кс/474/96/24
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

10.09.24р. с-ще Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 23.07.2024р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, про арешт майна, -

встановив:

14.08.2024р. слідчий у кримінальному провадженні - старший слідчий СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_3 , (далі - слідчий) звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 (далі - прокурор), в рамках кримінального провадження, внесеного23.07.2024р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, в якому з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на:

- зрізи піднігтьового матеріалу, які знаходяться в паперовому конверті Пакет № 176 з пояснювальними написами;

- одяг в який був одягнений труп ОСОБА_5 , який знаходиться в полімерному пакеті, горловина якого скріплена ниткою білого кольору, до якої прикріплено паперову бірку Пакет № 176, які вилучено в ході розтину трупу тіла ОСОБА_5 , заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування будь-яким особам.

Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями та звіту про неможливість розподілу справи між суддями від 14.08.2024р. призначення слідчого судді не відбулося через перебування слідчого судді ОСОБА_1 у відпустці.

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 09.09.2024р. слідчим суддею визначено суддю ОСОБА_1 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомленийпро час, дату та місце судового розгляду (повісткапро виклик до суду вих. № 474/828/24/3791/24 від 09.09.2024р.). Водночас 14.08.2024р. звернувся до суду із письмовою заявою, в якій просить розгляд клопотання проводити у його відсутність, оскільки через переведення відділу поліції на особливий режим роботи, у зв`язку з веденням в Україні воєнного стану, не має можливості брати участь у судовому засіданні.

Прокурорка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України повідомлена про час, дату та місце судового розгляду (повісткапро виклик до суду вих. № 474/828/24/3790/24 від 09.09.2024р.), про причини неявки не повідомила.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про арешт майна, в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаного клопотання, а тому вважаю доцільним розглянути питання про арешт майна без участі вказаних осіб.

Вивчив матеріали клопотання, вважаю встановленим таке.

Як вбачається з матеріалів клопотання 23.07.2024р. до Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення, що 23.07.2024р., близько 11 год. 40 хв., помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився на лікуванні в приміщенні палати хірургічного відділення КНП Первомайська ЦМБЛ з діагнозом перелом обох кісток гомілки лівої ноги.

За даним фактом СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розпочате кримінальне провадження, внесене 23.07.2024р. до ЄРДР за № 0000116, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

В ході проведення розтину тіла померлого ОСОБА_5 було здійснено зрізи піднігтьового матеріалу, які поміщено до паперового конверту Пакет № 176. Також, в ході проведення розтину, одяг в який був одягнений труп ОСОБА_5 , поміщено до полімерного пакету горловина якого скріплена ниткою білого кольору, до якої прикріплено паперову бірку Пакет № 176

13.08.2024р. вказані речі, на підставі ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами.

Вищевказані обставини підтверджується: витягом з ЄРДР за № 0000116; рапортом помічника чергового Відділення поліції№ 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 23.07.2024р.; письмовою заявою ОСОБА_7 від 23.07.2024р.; протоколом огляду місця події від 23.07.2024р.; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 23.07.2024р.; письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 23.07.2024р.; постановою про визнання речових доказів та передання їх на зберігання від 13.08.2024р.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При чому ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

В сукупності вищевикладеного вважаю, що слідчий довів необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання.

Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 23.07.2024р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на:

- зрізи піднігтьового матеріалу, які знаходяться в паперовому конверті Пакет № 176 з пояснювальними написами;

- одяг в який був одягнений труп ОСОБА_5 , який знаходиться в полімерному пакеті, горловина якого скріплена ниткою білого кольору, до якої прикріплено паперову бірку Пакет № 176, які вилучено в ході розтину трупу тіла ОСОБА_5 , заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування будь-яким особам.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1